Éric Prié
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 14 març 1962 ![]() París ![]() |
Activitat | |
Ocupació | jugador d'escacs ![]() |
Nacionalitat esportiva | França ![]() |
Esport | escacs ![]() |
Títol d'escaquista | Mestre Internacional d'escacs (1989) Gran Mestre Internacional (1995) ![]() |
Punts Elo (màx.) | 2.532 (2008)< |
Identificador FIDE | 600172 ![]() |
Participà en | |
1996 | Olimpíada d'escacs de 1996 |
1994 | Olimpíada d'escacs de 1994 |
1990 | Olimpíada d'escacs de 1990 ![]() |
Éric Prié (4 de març de 1962) és un jugador d'escacs francès que té el títol de Gran Mestre Internacional des del 1995.[1]
A la llista d'Elo de la FIDE del novembre de 2017, hi tenia un Elo de 2482 punts, cosa que en feia el jugador número 37 (en actiu) de França.[2] El seu màxim Elo va ser de 2532 punts, a la llista de l'octubre de 2007.
Resultats destacats en competició
Ha estat campió de França el 1995 i campió del Ciutat de París en els anys 1982, 1983, 1992 i 1996.[1]
L'agost de 2005 fou campió de l'Obert Internacional de Figueres per davant de Jorge A. González i Evgeni Janev.[3]
Participació en olimpíades d'escacs
Prié ha participat, representant França, en tres Olimpíades d'escacs entre els anys 1990 i 1996, amb un resultat de (+11 =9 –6),[4] per un 59,6% de la puntuació. El seu millor resultat el va fer a l'Olimpíada del 1990 en puntuar 7½ de 10 (+5 =5 -0), amb el 75,0% de la puntuació, amb una performance de 2632.
L'Atac Prié
a | b | c | d | e | f | g | h | ||
8 | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | 8 | |||||||
7 | 7 | ||||||||
6 | 6 | ||||||||
5 | 5 | ||||||||
4 | 4 | ||||||||
3 | 3 | ||||||||
2 | 2 | ||||||||
1 | 1 | ||||||||
a | b | c | d | e | f | g | h |
Prié dona nom a una obertura d'escacs, l'Atac Prié (ECO D00, Obertura tancada) : 1.d4 d5 2.a3 (diagrama). Ell explica[5] que aquest moviment prevé la jugada usual de les negres Ab4 i, en algunes variants, prepara l'avançament del peó b2-b4. Aquesta darrera idea és similar a jugar la defensa eslava, variant Chebanenko (també coneguda com a Variant Chameleon), amb els colors invertits. Altres moviments transposa en aquest sistema, per exemple 1.d4 e6 2.a3 d5.
Aquesta obertura té el problema que cal una preparació teòrica excessiva pels jugadors d'escacs d'elit jugant un sistema raonable però inusual, que obliga a les negres a pensar des del principi de la partida en comptes de fer moviments apresos de memòria. Prié va aconseguir aquest fet amb èxit a la seva estrena contra aficionats, però també contra jugadors titulats.
Notes i referències
- ↑ 1,0 1,1 «Nota biogràfica de Éric Prié» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 23 novembre 2017].
- ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: França"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 23 novembre 2017].
- ↑ Butlletí d'escacs de la FCE, núm.125, pàg.59
- ↑ La notació (+x -y =z) vol dir que el primer jugador va guanyar x partides, en va perdre y, i va fer taules en z.
- ↑ Éric Prié. «A White Chameleon» (PDF). [Consulta: 23 novembre 2017].
Enllaços externs
- Éric Prié al web de la FIDE (en anglès)
- Éric Prié a ChessGames.com (anglès)
- Fitxa de Éric Prié a OlimpBase «olimpbase.org». [Consulta: 23 novembre 2017]. (anglès)
Títols | ||
---|---|---|
Precedit per: Marc Santo-Roman | Campió de França 1995 | Succeït per: Christian Bauer |