ASTRO-E
| ||
Informació general | ||
---|---|---|
Tipus | observatori espacial ![]() | |
Fabricant | Toshiba ![]() | |
Operador ISAS ![]() ![]() | ||
NSSDC ID | 2005-025A ![]() | |
Núm. SATCAT | 28773 ![]() | |
Destí | Retirat el 2 de setembre de 2015 ![]() | |
Llançament | ||
Data | 10 juliol 2005 ![]() | |
Vehicle de llançament | M-V ![]() | |
| ||
Punt de sortida | Centre Espacial d'Uchinoura ![]() | |
Especificacions | ||
Autonomia | 1 any, 329 dies, 4 hores, 50 minuts i 48 segons ![]() | |
Massa | 1.680 kg ![]() | |
Paràmetres orbitals | ||
Tipus d'òrbita | òrbita terrestre baixa ![]() | |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0a/Astro-E2.jpg/220px-Astro-E2.jpg)
L'ASTRO-E i ASTRO-MII (també ASTRO-E2) són satèl·lits japonesos construïts principalment per la JAXA amb l'objectiu d'estudiar el cel en el rang dels raigs X. El 2000 el llançament de l'ASTRO-E va fallar i el satèl·lit es va perdre a l'oceà, de manera que el 10 de juliol del 2005 es va llançar un reemplaçament conegut com a ASTRO-MII. Aquest satèl·lit té una alta resolució espectroscòpica i també la capacitat d'estudiar una banda d'energia prou ampla, des dels raigs X suaus fins als raigs gamma (0,3-600 keV). Aquestes característiques són essencials a l'hora d'estudiar fenòmens astronòmics que involucren grans energies, com forats negres i supernoves. Després de l'èxit en el llançament, l'ASTRO-MII va ser rebatejat com Suzaku una divinitat japonesa similar al fènix el nom significa "ocell vermell del sud".[1][2]
El satèl·lit va funcionar correctament fins al 29 de juliol del 2005, quan va tenir la primera d'una sèrie de complicacions amb el sistema de buit. El 8 d'agost del 2005 aquest error va causar el vessament de l'heli líquid usat com refrigerant a l'espai, quedant a partir d'aleshores l'instrument principal del satèl·lit, el XRS, inutilitzat tot i que els altres instruments no es van veure afectats.[3]
El ASTRO-MII porta a bord dels següents instruments científics:
- X-ray Spectrometer (XRS)
- X-ray Imaging Spectrometer (XIS)
- Hard X-ray Detector (HXD)
No es preveu el seu retorn fins al 2020.[4]
Referències
- ↑ Kunieda, H.; Mitsuda, K.; Takahashi, T. «New Views of the X-ray Universe with Suzaku» (en anglès). Space Research Today, 169, 01-08-2007, pàg. 20–31. DOI: 10.1016/S1752-9298(07)80036-3. ISSN: 1752-9298.
- ↑ Bane, Theresa. Encyclopedia of Beasts and Monsters in Myth, Legend and Folklore (en anglès). McFarland, 2016-04-25, p. 304. ISBN 978-0-7864-9505-4.
- ↑ «JAXA | X-ray Astronomy Satellite “Suzaku” Completes Scientific Mission» (en anglès). National Research and Development Agency (JAXA), 2015. [Consulta: 28 maig 2022].
- ↑ Clark, Stephen. «Japanese X-ray observatory completes decade-long mission» (en anglès americà). spaceflightnow.com, 2015. [Consulta: 28 maig 2022].
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Descripció de la missió Suzaku (Astro-EII) per la JAXA Arxivat 2006-08-25 a Wayback Machine.