A Burlesque on Carmen
Burlesque on Carmen ![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fitxa | |
Direcció | Charles Chaplin i Leo White ![]() |
Protagonistes | Charles Chaplin Edna Purviance Leo White Ben Turpin Jack Henderson Wesley Ruggles Bud Jamison John Rand ![]() |
Producció | Jess Robbins ![]() |
Guió | Charles Chaplin ![]() |
Música | Hugo Riesenfeld ![]() |
Fotografia | Roland Totheroh ![]() |
Productora | Essanay Studios ![]() |
Dades i xifres | |
País d'origen | Estats Units d'Amèrica ![]() |
Estrena | 1915 ![]() |
Durada | 37 min ![]() |
Idioma original | anglès cap valor ![]() |
Color | en blanc i negre ![]() |
Format | 4:3 ![]() |
Descripció | |
Basat en | Carmen ![]() |
Gènere | pel·lícula basada en una obra literària, comèdia i cinema mut ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/99/A_Burlesque_on_Carmen_%281915%29_-_2.jpg/220px-A_Burlesque_on_Carmen_%281915%29_-_2.jpg)
A Burlesque on Carmen és una pel·lícula muda dirigida i protagonitzada per Charles Chaplin.[1] Es tracta de la darrera pel·lícula que Chaplin rodà per a l’Essanay.[1] Chaplin va estrenar la pel·lícula amb el títol de “Carmen” com un curtmetratge de dues bobines el 18 de desembre de 1915.[2] El 1916, però, quan l’actor signar contracte amb la Mutual, l’Essanay en va realitzar un nou muntatge afegint escenes descartades i noves escenes rodades, allargant-la fins a quatre bobines, cosa que va provocar un litigi amb l’actor que intentà impedir la seva estrena.[3]
Argument
Carmen, una seductora gitana, és enviada per convèncer a Darn Hosiery, un oficial ximple encarregat de vigilar una de les entrades a la ciutat de Sevilla, que deixi passar una partida de contrabandistes. Ella primer intenta subornar-lo, però ell agafa els diners i es nega a deixar entrar les mercaderies.
Aleshores Carmen el convida a la fonda de Lillas Pastia on el sedueix. Després d'una baralla a la fàbrica de tabac on treballa la Carmen, Darn la deté però després la deixa escapar. A la fonda de Lillas Pastia, mata un oficial enamorat de Carmen i ha de fugir per lo que s'incorpora a la banda de contrabandistes.
Carmen coneix el famós toreador Escamillo i s'enamora d'ell. Ella l'acompanya a una corrida de toros però Darn Hosiery l'espera i quan li diu que ja no l'estima, ell la mata a punyalades. Just després, Chaplin mira la càmera i demostra que el ganivet era fals i tots dos somriuen als espectadors.
Repartiment
- Charles Chaplin (Darn Hosiery)
- Edna Purviance (Carmen)
- Jack Henderson (Lillas Pastia)
- Leo White (Morales, oficial de la guàrdia)
- John Rand (Escamillo el torero)
- May White (Frasquita)
- Bud Jamison (soldat de la guàrdia)
- Lawrence A. Bowes (gitano)
- Frank J. Coleman (soldat)
Producció
La història de Carmen de Prosper Merimée va ser molt popular a la dècada de 1910 i el 1915 es van estrenar simultàniament dues versions de la novel·la. Una va ser dirigida per Raoul Walsh i protagonitzada per Theda Bara, l'altra va ser dirigida per Cecil B. DeMille i la protagonista fou Geraldine Farrar.[4] La pel·lícula de DeMille va rebre crítiques positives però Chaplin va pensar que era adequada per a fer-ne una paròdia. Seguint la mateixa estructura que l’obra de DeMille i amb els mateixos intertítols,[5] Chaplin va rodar la que fins aquell moment seria la seva pel·lícula més elaborada.[6]
En marxar Chaplin a la Mutual, l’Essanay va retirar la pel·lícula i George Spoor, fundador de la companyia, va autoritzar que s’edités de nou per fer-la molt més llarga. Va afegir diferents escenes que havien estat descartades per Chaplin i es van incloure de noves protagonitzades per Ben Turpin sota la direcció de Leo White.[3] L’objectiu era maximitzar els beneficis ara que la productora havia perdut a la seva estrella principal i es va reestrenar el 2 d’abril de 1916.[4]
El resultat no tenia res a veure amb el que Chaplin havia pensat i el muntatge presentava errors de continuïtat.[2] Chaplin, molt enfadat, va presentar una demanda judicial per intentar evitar la seva estrena. No ho va aconseguir i el litigi no s’havia resolt quan el 1922 es va dissoldre la productora.[3]
Referències
- ↑ 1,0 1,1 Klepper, Robert K. Silent Films, 1877-1996: A Critical Guide to 646 Movies (en anglès). McFarland, 2015-09-16, p. 79. ISBN 978-1-4766-0484-8.
- ↑ 2,0 2,1 Gordon, Kenn. Charles Chaplin In the Movies: The Original Poster Boy (en anglès). BookRix, 2020-12-26. ISBN 978-3-7487-6963-7.
- ↑ 3,0 3,1 3,2 Hayde, Michael J. Chaplin's Vintage Year: The History of the Mutual-Chaplin Specials (en anglès). BearManor Media, 2013-11.
- ↑ 4,0 4,1 Reid, Brent. «Charlie Chaplin Collectors' Guide: A Burlesque on Carmen (1915)» (en anglès britànic). Brenton Film, 06-08-2018. [Consulta: 29 octubre 2021].
- ↑ Harness, Kyp. The Art of Charlie Chaplin: A Film-by-Film Analysis (en anglès). McFarland, 2007-11-01, p. 55. ISBN 978-0-7864-3193-9.
- ↑ Okuda, Ted; Maska, David. Charlie Chaplin at Keystone and Essanay: Dawn of the Tramp (en anglès). iUniverse, 2005-08, p. 139. ISBN 978-0-595-36598-2.