Avet siberià
Abies sibirica ![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Dades | |
Font de | oli d'avet siberià ![]() |
Estat de conservació | |
![]() | |
Risc mínim | |
UICN | 42299 ![]() |
Taxonomia | |
Super-regne | Eukaryota |
Regne | Plantae |
Classe | Pinopsida |
Ordre | Pinales |
Família | Pinaceae |
Gènere | Abies |
Espècie | Abies sibirica ![]() Ledeb., 1833 |
L'avet siberià (Abies sibirica) és una espècie conífera de la família Pinaceae, nadiua de la taigà. Té una àmplia distribució des de l'est del riu Volga i al sud de la latitud 67° 40′N fins a la Sibèria oriental, passant pel Turquestan, el nord-est de Xinjiang, Mongòlia i Heilongjiang.
Ecologia i Distribució
Espècie àmpliament distribuïda arreu de la taigà siberiana, des del nivell del mar fins als 2.000 metres d'altitud, en zones de clima boreal fred i continental sobre sòls humits d'origen al·luvial, podzols o, en zones de muntanya, sòls de litologia calcària, ben drenats i desproveïts de permafrost. Tolera molt l'ombra, resisteix freds intensos de fins −50 °C, de fet és un dels arbres més tolerants al fred.[1] Rarament viu més de 200 anys, ja que els fongs ataquen la seva fusta. És una de les espècies d'arbres més abundants del món i és una de les espècies singulars de la taigà.[2] Forma avetoses pures però sovint creix en boscos mixtos de coníferes, acompanyat de Picea obovata, Larix gmelinii, en les zones muntanyoses per Larix sibirica i Pinus sibirica. Altres espècies de frondoses que l'acompanyen en aquests boscos poden ser Betula pendula, Populus tremula, Sorbus aucuparia i Viburnum opalus. En el seu límit sud-occidental de distribució pot cohabitar amb altres espècies de Tilia cordata, Ulmus scabra i Acer platanoides.[1][3]
Present a la província xinesa de Xinjiang, al Kazakhstan, Kirguizstan, i a les regions russes de l'Altai, Amur, Buriàtia, Txità, Irkutsk, Khabarovsk, Krasnoiarsk, Tuva, Sibèria oriental i Sakhà.[4]
Descripció
Espècie d'arbre molt semblant a Abies sachalinensis, ateny els 30–35 m d'alt els 50 cm. de diàmetre, de capçada cònica. Escorça de color gris-verdós, llisa amb nombroses glàndules resiníferes, Té unes fulles aciculars de 2–4 cm de llarg, les apicals més curtes de 1 - 1,5 cm., ascendents, de color verd-grogós pàl·lid, amb dues bandes estomàtiques grisoses al revers; Desprenen una forta olor de resina, lleugerament escotades que surten d'uns brots de color marró clar amb densos pèls blancs i borrons de color bru-groguenc o verds petits, globosos i resinosos. Les pinyes són cilíndriques, de 5-9,5 cm de llarg i 2,5-3,5 cm, blavoses abans de la maduració, d'ample amb bràctees ocultes. Els pinyons fan 7 mm de llarg amb una ala triangular de 0,7-1,3 cm de llarg.[1][2]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3a/Abies_sibirica_kz3.jpg/220px-Abies_sibirica_kz3.jpg)
Usos
Els olis essencials que s'extreuen de les fulles es fan servir en aromateràpia i en perfums.[1] La fusta és tova, lleugera i feble, es fa servir en la construcció, mobles i per a pasta de paper.[4]
Taxonomia
Varietats
- Abies sibirica var. sibirica. La més estesa, prèviament descrita.
- Abies sibirica var. semenovii (B. Fedtschenko) Farjon.[5] Endèmica del Kirguizstan (regió de Talasskij Ala Tau) però es creu que també és present a la Xina. Es diferencia per tenir els branquillons marcadament carenats i acanelats, canals resinífers marginals i pinyes de color groc marronós i bràctees més amples que la varietat Abies sibirica var. sibirica.[4]
- Abies sibirica forma un híbrid de manera natural amb Abies nephrolepis, anomenat Abies x sibirico-nephrolepis.[1]
Sinonímia
- Abies krylovii Golub
- Abies pichta J.Forbes
- Abies sibirica f. alpina
- Abies sibirica var. alpina
- Abies sibirica f. alpina Poljakov ex Kom.
- Abies sibirica subsp. sibirica
- Picea pichta (J.Forbes) Loudon
- Picea sibirica Gordon
- Pinus picea Pall.
- Pinus pichta (J.Forbes) Fisch. ex Endl.[5]
Referències
- ↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 «Abies sibirica». The Gymnosperm Database. [Consulta: 3 novembre 2019].
- ↑ 2,0 2,1 Jonhson, Owen. Árboles: guía de campo. Barcelona: Omega, 2006. ISBN 978-84-282-1400-1.
- ↑ «Siberian Fir». UICN. [Consulta: 3 novembre 2019].
- ↑ 4,0 4,1 4,2 «Flora of China». Tropicos. [Consulta: 3 novembre 2019].
- ↑ 5,0 5,1 «Abies sibirica». The Plant List. [Consulta: 3 novembre 2019].
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Plants For A Future - Abies sibirica