Banyum
Bainouk, Nyun | |
---|---|
Tipus | llengua ![]() |
Ús | |
Parlants | 40.000 (1998-2006) baïnouk-guñaamolo : 30.000 (2013)[1] baïnouk-samik : 1.850 (2006)[2] baïnouk-gunyuño : 8.860 (2006)[3] |
Autòcton de | bainuks ![]() |
Estat | ![]() ![]() |
Classificació lingüística | |
llengua humana llengües nigerocongoleses llengües congoatlàntiques llengües atlàntiques llengües sengambianes ![]() | |
Codis | |
Glottolog | bain1264 ![]() |
Endangered languages | 1131 ![]() |
Banyum (Banyun), Nyun, o Bainouk, és un continu dialectal de les llengües senegambianes parlat al Senegal i Guinea Bissau parlada pels bainuks.
Es pronuncia Bagnoun, Banhum, Banyung i Bainuk, Banyuk; té altres noms com Elomay ~ Elunay; per a la varietat Gunyaamolo Ñuñ o Nyamone, i pel Gunyuño Guñuun o Samik.[4]
Varietats
Hom hi pot distingir tres varietats: baïnouk-gunyaamolo, baïnouk-samik i baïnouk-gunyuño.
- El baïnouk-guñaamolo era parlat per 30.000 persones en 2013 al Nord del riu Casamance, a l'interior d'un triangle format per les localitats de Bignona, Tobor i Niamone, al Nord de Ziguinchor. També és parlat a Gàmbia.
- El baïnouk-samik era parlat per 1.850 persones en 2006 al marge esquerre del riu Casamance, al voltant de Samik i de les viles dels voltants, a uns 20 km a l'est de Ziguinchor.
- El baïnouk-gunyuño era parlat per 8.860 persones en 2006 a la regió de Cacheu i voltants de São Domingos, a Guinea Bissau.
Referències
- ↑ Banyum referència a Ethnologue (16th ed., 2009)
- ↑ Banyum referència a Ethnologue (16th ed., 2009)
- ↑ Banyum referència a Ethnologue (16th ed., 2009)
- ↑ Hammarström (2015) Ethnologue 16/17/18th editions: a comprehensive review: online appendices
Bibliografia
- Noël Bernard Biagui, Le gúbaher, parler baïnouck de Djibonker, Basse-Casamance, Sénégal : éléments de description linguistique : phonologie et classes nominales, L'Harmattan, Paris, 2012, 158 p. ISBN 9782336290539
- Serge Sauvageot, « Note sur la classification nominale en baïnouk », in La classification nominale dans les langues africaines, Aix-en-provence, 3-7 juillet 1967, Paris, CNRS, 1967, p. 225-236