CBM
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/83/Common_Berthing_Mechanism_labels_removed.png/220px-Common_Berthing_Mechanism_labels_removed.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c6/HTV-1_unberth_for_release02.jpg/220px-HTV-1_unberth_for_release02.jpg)
El mecanisme d'atracada comú (o CBM, per les sigles en anglès) s'usa per connectar tots els mòduls pressuritzats, llevat els russos, de l'Estació Espacial Internacional.[1]
El mecanisme està format per dos components: el mecanisme d'atracada comú actiu (ACBM) i el mecanisme d'atracada comú passiu (PCBM).[1] Un cop connectats, els dos costats del CBM formen un tancament a pressió que proporciona una transferència automàtica d'electricitat, comunicacions, i fluids. El CBM proporciona també un passadís de 127 cm (50 polzades) per a la tripulació. Com aquest és prou gran per aconseguir que el s'atrevissin els prestatges de l'estació, la càrrega pot ser pre-configurat en prestatges i després transportat a l'estació bord dels mòduls logístics multipropòsit, que usen l'atracada CBM.
El mecanisme d'atracada comú va ser usat per primera vegada per connectar el mòdul Unity i l'estructura Z1 de l'Estació Espacial Internacional. La majoria d'elements del node de l'estació usen els CBM actius, només 1 o 2 ports de cada node usen els CBM passius.
El CBM també està dissenyat per a ser un mecanisme d'acoblament de futures naus espacials, incloent el transport japonès no tripulat denominat vehicle de transferència H-II (HTV), un vehicle de subministraments Cygnus, i la càpsula SpaceX Dragon. Segons els dissenys del Programa Constel·lació no seria usat en el vehicle Orió. Aquesta nau espacial es caracteritza amb l'ús d'un PCBM, i serà atracat a un ACBM obert de l'estació utilitzant un braç robòtic.[2]
Cada mòdul compatible amb el CBM que es connecten als mòduls llançats anteriorment requereixen un PCBM per connectar-se a un ACBM.[1] Els tres nodes de connexió de l'ISS contenen quatre ports ACBM radials. El Unity conté dos ACBM en el laterial axial, mentre que el Harmony i el Tranquility contenen un PCBM en el costat axial i un ACBM l'altre costat axial.[3][4] El laboratori Destiny' i el Japanese Pressurised Module contenen un PCBM i un ACBM.[5][6]
Referències
- ↑ 1,0 1,1 1,2
PDF
- ↑ «Fact sheet». Arxivat de l'original el 2012-11-02. [Consulta: 17 març 2013].
- ↑ Gualtieri, N; Rubino, S.; Itta, A.. SM98-110/254 International Space Station Node 2 – Structure Design Analysis and Static Test Definition. European Space Agency, p. 174. ISBN 92-9092-712-7.
- ↑ «Node 3 Description». NASA. Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 17 març 2013].
- ↑ «STS-98 Presskit». NASA, 07-02-2001. [Consulta: 8 febrer 2010].
- ↑ «Pressurized Module:About Kibo – Kibo Japanese Experimental Module». JAXA, 29-08-2008. Arxivat de l'original el 2011-10-01. [Consulta: 8 febrer 2010].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)