Chrono Trigger
![]() ![]() | |||||
Publicació | Super Nintendo Entertainment System JP 11 de març de 1995 EUA 22 d'agost de 1995 PlayStation JP 2 de novembre de 1999 EUA 29 de juny de 2001 | ||||
---|---|---|---|---|---|
Gènere | Videojoc de rol | ||||
Personatges | Crono, Marle, Lucca, Frog, Robo, Ayla, Magus, Epoch i Lavos ![]() | ||||
Disponible en | |||||
Característiques tècniques | |||||
Sistema operatiu | Android i iOS ![]() | ||||
Plataforma | Super Nintendo Entertainment System, PlayStation, Nintendo DS, Android, iOS, Windows i Wii ![]() | ||||
Modes | Un jugador | ||||
Format | Super Nintendo Entertainment System Cartutx de 32-megabit (aproximadament 4Megabyte) PlayStation 1 CD-ROM | ||||
Dispositiu d'entrada | controlador de videojoc i pantalla tàctil ![]() | ||||
Equip | |||||
Desenvolupador(s) | Square Co. ![]() | ||||
Editor | Square Co. ![]() | ||||
Director | Takashi Tokita, Yoshinori Kitase i Akihiko Matsui ![]() | ||||
Productor | Kazuhiko Aoki ![]() | ||||
Dissenyador | Kazuhiko Aoki (productor) Takashi Tokita (director) Yoshinori Kitase (director) Akihiko Matsui (director) Akira Toriyama (dissenyador dels personatges) Yuji Horii (supervisor) Hironobu Sakaguchi (supervisor) Yasunori Mitsuda (compositor) Nobuo Uematsu (compositor) | ||||
Compositor | Yasunori Mitsuda i Nobuo Uematsu ![]() | ||||
Distribuidor | Steam, Humble Store, Nintendo eShop, Google Play, App Store, PlayStation Store i I-mode ![]() | ||||
Artista | Akira Toriyama ![]() | ||||
Qualificacions | |||||
| |||||
Fonts de codi
| |||||
Més informació | |||||
Lloc web | square-enix.co.jp… (japonès) ![]() | ||||
MobyGames | chrono-trigger ![]() | ||||
Steam | 613830 ![]() | ||||
| |||||
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |||||
Radical Dreamers (en) ![]() ![]() |
![]() | |
---|---|
![]() | Portada |
Chrono Trigger (クロノ・トリガー, , Kurono Torigā?) és un videojoc de rol creat i publicat per Square (ara Square Enix) per la videoconsola Super Nintendo Entertainment System. Es va llançar per primera vegada l'11 de març de 1995 al Japó i el 22 d'agost de 1995 a l'Amèrica del Nord. El videojoc, però, no es va llançar a Europa. La història del videojoc tracta sobre un grup jove d'aventurers que accidentalment són transportats a través del temps i veuen que el món serà destruït en un futur proper. Prometent prevenir aquest desastre, ells viatgen a través de la història per mirar de descobrir la manera de salvar el planeta.
Chrono Trigger va ser desenvolupat per un grup anomenat "Dream Team"[1] o "Dream Project" que està constituït per Hironobu Sakaguchi, Kazuhiko Aoki i el compositor i músic Nobuo Uematsu, conegut pels seus treballs a la saga de Final Fantasy, i Yuji Horii i l'artista Akira Toriyama, conegut pels seus treballs a la saga de Dragon Quest.
En el temps del llançament, certs aspectes del Chrono Trigger esdevenien com a revolucionaris en els videojocs — incloent molts finals possibles,[nota 1] una història dramàtica amb molts personatges, un agradable sistema de batalla i gràfics bastant bons i detallades.[2] Encara és reconegut per molts fans com un dels millors videojocs de tots els temps,[3] i va ser realitzada una versió feta per Square Company per la PlayStation de Sony al Japó rellançadada per Square durant el 1999. El 2001, va ser llançat a l'Amèrica del Nord com a part de Final Fantasy Chronicles per la PlayStation, que també incloïa el Final Fantasy IV. Però mai va ser llançat als territoris que s'utilitza PAL.
Jugabilitat
Chrono Trigger mostra una bona jugabilitat RPG, però amb diverses innovacions. Com els primers videojocs del tipus RPG, el jugador assumeix el control del protagonista i els seus companys a través d'un món fictici en dos dimensions, constituït en diversos boscos, ciutats i masmorres. La navegació pel món es fa a través d'un mapa del món a escala reduïda, veient-ne els edificis, camins i elements més destacats del paisatge. Les localitzacions com poden ser les ciutats i els boscos són representats per més mapes reduïts en què els jugadors hi poden entrar per trobar objectes, resoldre trencaclosques (o puzzles), fer batalles, trobar objectes i enemics. No obstant això, la jugabilitat del Chrono Trigger es desvia del RPG tradicional en què hi ha un trobador aleatori d'enemics en el qual alguns es veuen visiblement de lluny i quan s'està a prop s'inicia una emboscada per realitzar després la lluita. Amb el contacte amb els enemics en un camp s'inicia una batalla que es pot celebrar en el camp mateix o en una pantalla de batalla separada.[4] Aquest concepte es veu reflectat en alguns títols posteriors a aquest com Secret of Mana i Final Fantasy Adventure, però no és un element comú al gènere d'acció RPG.
Més elements en la línia traditional dels RPG, els jugadors i enemics poden utilitzar atacs i objectes físics o màgics per ferir els objectius durant les batalles. Cada atac que produeixen els personatges jugables i els enemics controlats per la CPU redueix el seu nombre de punts de vida (o barra de vida) que pot ser restaurada amb pocions o encanteris. Aquest element de jugabilitat també es produeix en els videojocs de la saga Pokémon. Quan un personatge jugable per tots els punts de la vida, ell o ella es debilita i acaba derrotat en la batalla, la partida s'acaba i s'ha de tornar a començar des de l'última vegada que s'havia desat, perdent així tots els progressos que s'havien fet després. Els jugadors poden equipar els personatges amb armes, arnesos, proteccions, i accessoris que poden produir resultats especials al videojoc (com l'augment del poder en atac) a la batalla i utilitza diversos objectes que es gasten. Aquest objectes i equipaments poden ser comprats o trobats en l'entorn del mapa, sovint en cofres. Explorant noves zones i eliminant enemics, els jugadors progressen a través de l'argument de Chrono Trigger.
Chrono Trigger utilitza un sistema de batalla en temps actiu (ATB), una pinzellada de la saga de Square, de Final Fantasy que va ser dissenyat per Hiroyuki Ito al Final Fantasy IV.[5] No obstant això, la variació que s'usa al Chrono Trigger és diferent que en les versions anteriors; el videojoc es defineix com a per sobre de la pantalla en "Batalla en temps actiu 2.0". Cada personatge pot fer una acció en una batalla en cada torn que li pertoca de manera més o menys ràpida — dependent de la velocitat estadística que té — compta a zero. Les tècniques especials físiques i màgiques; com l'habilitat amb l'espasa; són proporcionades a través d'un sistema anomenat "Techs". Techs exhaureix els punts de màgia d'un personatge (un comptador numèric com la barra de punts de vida) i sovint té un efecte especial a la zona; alguns encanteris fereixen als monstres, mentre d'altres poden derrotar-los en un simple atac. Els enemics sovint canvien de posició durant la batalla, creant oportunitats per l'ús tàctic del Tech. Un tret únic del sistema Tech del Chrono Trigger és que es poden utilitzar nombroses tècniques cooperatives.[4] Cada personatge rep vuit Techs que poden ser usats amb els altres personatges per crear un Tech Dobre o Triple per provocar un efecte major. Per exemple, l'atac d'en Crono semblant a una filatura d'espases anomenada Cyclone pot ser combinat amb l'atac Flame Toss de la Lucca per crear el Fire Whirl. Quan els personatges amb Techs compatibles tenen Punts de Màgia disponibles per donar forma a les seves tècniques i estan disponibles per a ser usades, el videojoc automàticament pren la combinació com a opció.
Al Chrono Trigger s'hi mostra altres elements de jugabilitats únics (fins al llançament) en el món dels videojocs, fins i tot el viatge a través del temps. Els jugadors tenen l'accés a set èpoques de la història del món del videojoc i les accions que es prenen en el passat afecten al futur. Durant l'argument, els jugadors es troben amb nous aliats, completant missions i a la recerca de paraules clau pels ciutadans. El viatge en el temps es realitza a través de portals i pilars de llum anomenats "portes del temps", com també la màquina del temps anomenada "Epoch". A més a més, al Chrono Trigger pren l'avantatge del mapatge de textura de Mode 7, utilitzat com a tècnica de creació de minijocs de curses i algunes escenes. El videojoc també suporta l'opció New Game+. Després de completar el joc, els jugadors poden començar el joc utilitzant les dades de sessions de partides anteriors. Quan el personatge puja de nivell, les tècniques i l'equipament es puguen les característiques, mentre que també s'aconsegueix diners i alguns objectes relacionats amb la història es descarten. Altres característiques del Chrono Trigger són que el videojoc pot ser superat sense el protagonista i pot tenir molts finals diferents.[6] El progrés previ dels jugadors en la batalla final determina quin dels tretze finals possibles — alguns amb només lleugeres variacions per haver fet coses sense molta importància — que el jugador podrà rebre.[7] A més, alguns dels finals es poden només veure en les sessions de New Game+, en què l'enemic final pot ser desafiat més d'hora del que normalment es pot fer. Square usa el concepte New Game+ en els altres títols, com el Vagrant Story, Chrono Cross, Parasite Eve i Final Fantasy X-2.
Trama
Ambientació
Chrono Trigger té 7 eres diferents d'un planeta semblant a la Terra. Gràcies a les portes temporals i la seva respectiva “clau del temps”, els personatges poden viatjar en el temps. Les eres són:[nota 2]
- Prehistòria: Ambientat al 65000 a. C., és un lloc on viuen els cavernícoles, dinosaures i Reptites. Ayla pertany a aquesta època.
- Antiguitat: Ambientat al 12000 a. C, és un lloc cobert de gel on les criatures màgiques viuen al cel. Els humans es queden a les coves a causa de la gran tortura. Magus, Melchior, Gaspar i Baltasar pertanyen a aquesta època.
- Edat Mitjana: Ambientat al 600 del regne de Gardia, els humans es van enfrontar a mort contra els monstres del clan Mystics. Glenn, ara Frog, pertany a aquesta època. Magus va ser transportat a aquesta època per culpa de Lavos.
- Present: Ambientat el 1000 del regne de Gardia, és el lloc de la fira mil·lenària. Crono, Lucca i Marle pertanyen a aquesta època. Melchior va ser transportat a aquesta època per culpa de Lavos.
- Cataclisme: Ambientat el 1999 del regne de Gardia, els humans van començar a construir bases militars, carreteres asfaltades, grans indústries i enormes ciutats. Lavos sorgeix de la Terra i destrueix tot el que es troba al seu pas.
- Futur: Ambientat el 2300, hi ha l'extrema pobresa, el genocidi d'humans per part de robots i algunes ciutats abandonades. Baltasar va ser transportat a aquesta època per culpa de Lavos. Lucca reactiva un dels robots abandonats el Nº de sèrie dels quals és R-66Y i Marle la va reanomenar a "Robo".
- Fi dels temps: Ambientat a l'any , és una distorsió espai-temps. Gaspar va ser transportat a aquesta època per culpa de Lavos. Es pot enfrontar a Spekkio per obtenir objectes valuosos. Quan hi ha més de 3 personatges intentant entrar a un dels portals, són redirigits a aquesta època.
A més dels portals, hi ha una nau anomenada "Epoch", que pot accedir a totes les èpoques sense necessitat d'anar al final del temps ni d'entrar a un dels portals.
Personatges
En l'argument del videojoc, els set personatges jugables del Chrono Trigger són de diferents èpoques. El videojoc comença el 1000 d.C. amb en Crono, la Marle i la Lucca. En Crono és un jove valent que utilitza la katana per lluitar, mentre que la Marle és de fet la Princesa Nadia del regne Guardia, una noia activa, que actua com un noi, que segurament ve del seu pare, el rei. La Lucca és una excel·lent mecànica i (que està més còmode al voltant de maquinària que de gent) que només té en Crono com a amic. Ella té un gran interès en la ciència, a causa d'un accident que va deixar a la seva mare amb les cames greument ferides, i ara casa seva s'ha convertit en un laboratori amb molta maquinària. Des del 2300 d.C., en Robo és un robot amb una brillant i curiosa personalitat creat per ajudar els humans. A causa d'un desastre mundial el 1999 d.C., el van deixar inactiu, però després va ser trobat i reparat per la Lucca, i el robot li va donar les gràcies amb molt de sentiment.[8]
Un l'altre personatge de l'argument és l'Ayla, una dona prehistòrica que viu al 65000000 a.C.. És caracteritzada com a feroç, segura i incomparable en força, Ayla és la cap de Ioka Village i va ser líder pel seu poble en una guerra contra els Reptites, dinosaures amb trets d'humans que intenten dominar el món. Els dos últims personatges són del 600 d.C. — en Frog i un personatge opcional anomenat Magus, encara que l'últim va néixer en l'època del 12000 a.C. En Frog és un antic terratinent que en un principi es diu "Glenn"; el seu cos va ser canviat per una granota antropomòrfica per a ser anomenat Magus. Després que Magus digués adéu al seu amic, Cyrus, i transformat en una granota, en Frog es va dedicar a protegir la Princesa de Guardia i venjant-se Cyrus per la mort d'en Magus. Culpant-se d'haver fallat al seu amic, en Frog es descriu com a cavallerós tot i que no retreu remordiments sobre el passat. Magus és un enèrgic mag i líder dels Mystics, una raça de dimonis i intel·ligents animals que fan la guerra amb la humanitat en aquesta època. Magus va ser anomenat en un principi "Janus", i va ser el príncep del Regne de Zeal al 12000 a.C. No obstant això, un extraterrestre conegut com a "Lavos" va destruir el regne i va enviar en Janus a l'època del 600 d.C. quan encara només era un nen. Jurant venjança contra Lavos, i sense saber on era la seva germana, Schala, ell es descriu com a cínic i rumiant.
Finals
El joc Chrono Trigger, desenvolupat per Square en 1995, compta amb 14 finals que es poden desbloquejar depenent del moment en què el jugador enfronti i derroti a Lavos o si el jugador és derrotat.
Història
La història de Chrono Trigger comença amb la Fira Mil·lenària el 1000 d.C., una celebració mil·lenària des de la creació del Regne de Gardia. El protagonista, en Crono, és despertat per la seva mare i va cap a Leene Square, on la se celebra la fira. Després, de manera accidental, ell xoca amb una noia que es diu "Marle", de seguida es fan amics i visiten l'atracció principal de la fira, una atracció de teleportació construïda per l'amiga inventora d'en Crono, la Lucca. La Marle s'ofereix com a voluntària per provar la màquina, però durant la demostració la màquina es torna boja i reacciona amb el seu penjoll, teletransportant-la a través d'un misteriós portal, deixant només el penjoll.[9] Crono pren el collaret i Lucca activa la màquina una vegada més, enviant Crono a través del mateix portal. El jove apareix en un bosc, i després de trobar un poble proper s'adona que va viatjar 400 anys al passat. Crono troba a Marle al castell de Gardia; la noia li informa a Crono que la reina de l'època, Leene, havia desaparegut, i que un grup de recerca la va trobar i —confonent-la amb la reina a causa de la seva semblança sorprenent— la va portar al castell.[10] Moments després, Marle pateix de grans dolors, i després, s'esvaeix a l'aire davant Crono. Lucca arriba just després, portant amb si un artefacte anomenat "la clau del temps", que els permetrà obrir qualsevol portal de temps proper.[11] Lucca conclou que Marle és realment la princesa de Gardia l'any 1000, i que la mort del seu ancestre desaparegut causaria que ella no existís a causa de la paradoxa de l'avi. Amb l'ajuda d'una granota humanoide parlant anomenada Frog, Crono i Lucca descobreixen que la reina Leene va ser segrestada pels Mystics: criatures demoníaques amb intel·ligència semi-humana governades pel bruixot Magus. Junts rescaten la reina, i els tres joves tornen a la seva època a través del portal del temps.
En arribar de nou al seu temps, Crono és capturat i portat a judici, acusat de segrestar la princesa. Crono és sentenciat a mort, però abans de ser executat, es crea un enrenou on Crono escapa, incloent el rescat per Lucca i posterior destrucció del canó drac, i els joves es retroben amb Marle. Junts escapen a un bosc proper, on ensopeguen amb un portal temporal activat per la clau de Lucca, i són transportats a una època futura. Allí se sorprenen en trobar un món devastat ple de ruïnes d'avançada tecnologia. En investigar una estructura en forma de cúpula, descobreixen un enregistrament que mostra la destrucció del mantell planetari, causada per una criatura anomenada Lavos, que havia estat habitant sota la superfície fins a l'any 1999 d. C.[12] Determinats a aturar-lo abans que destrueixi el món, el grup reactiva un robot del futur anomenat Robo i —a través d'un altre portal temporal— arriben a la fi del temps, on troben un ancià enigmàtic que els explica que, a causa d'una distorsió al continuum espai-temps, és impossible viatjar a través del temps en grups de més de 3 persones, i que els qui ho intenten arriben a la fi del temps. A més, els mostra diversos portals que permeten accedir a totes les eres importants en el joc.
Crono i els seus amics tornen al 1000 d. C., i s'assabenten que, pel que sembla, va ser Magus qui va crear a Lavos durant l'Edat Mitjana.[13] Viatgen llavors novament al 600 d. C., on s'assabenten que necessiten obtenir una espasa per poder derrotar en Magus, però que només l'heroi llegendari pot tovar aquesta arma; els dissenyadors del joc van batejar l'espasa amb el mateix nom d'un mític ferrer de katanes i espases japonès: Masamune. El grup troba la fulla de l'espasa, que està trencada, deduint que Frog és l'heroi llegendari i assabentant-se que, estranyament, l'arma va ser forjada per Melchior, un ferrer de l'època de Crono. Al 1000, Melchior els informa que per reparar la Masamune és necessari aconseguir una mica de la pedra onírica, una roca que només va existir en els temps prehistòrics. El jugador ha de guiar els aventurers al 65000 a. C., on coneixen una dona anomenada Ayla, que els lliura una mica de la pedra onírica després que Crono la vencés en un repte de beguda. Melchior repara la fulla, i el grup convenç Frog d'ajudar-los a anar al castell de Magus per fer servir la Masamune contra ell.[14]
Dins del castell, han de lluitar contra un exèrcit de Mystics i els seus generals -Ozzie, Flea i Slash, els quals van ser batejats pels dissenyadors del joc en referència a tres famosos músics de l'època en què es va crear el joc: Ozzy Osbourne, Flea i Slash— abans d'enfrontar-se amb Magus mateix, qui estava conjurant un encanteri que invocava a Lavos. Després de ser derrotat, Magus revela que no va ser ell qui ho va crear sinó que simplement estava tractant de convocar-ho, i que la criatura jeia dins del planeta, absorbint la seva energia.[15] La interrupció de l'encanteri obre un portal temporal massiu que s'empassa el castell amb tots a dins. Crono i els seus amics desperten novament al 65000 a. C., i no troben cap rastre de Magus. Després d'ajudar Ayla per finalment derrotar els «Reptites» —rèptils humanoides que pretenien l'extinció humana— dins de la seva fortalesa principal, els herois presencien l'arribada de Lavos des de l'espai. En descobrir un nou portal temporal al cràter deixat per l'impacte de l'arribada de Lavos, el grup visita l'antic i il·luminat regne de Zeal, al 12000 a. C. El regne havia descobert Lavos recentment; Zeal, l'emperadriu, va fer construir una màquina per absorbir l'energia de la criatura. Un misteriós profeta de la reina Zeal l'adverteix de l'arribada dels aventurers, i aquests són forçats a tornar l'any 65000000 a. C., abans de tancar el portal pel qual els van expulsar. Incapaços de tornar en Zeal, es dirigeixen a la fi del temps a la recerca de consell, i s'assabenten de l'existència de les "Ales del temps", una màquina del temps. En localitzar la màquina el 2300 d. C., la rebategen com Epoch —de l'anglès Epoch (i al seu torn del grec epokhé, «εποχήé»), que vol dir era o época—, i tornen al 12000 a. C., on descobreixen que el "palau de l'oceà" aviat serà activat. El grup intenta aturar la reina, però fracassa i Lavos desperta. En aquest moment, el profeta misteriós revela ser en Magus i intenta destruir l'alienígena, però és derrotat, i tots els seus poders són absorbits.[16] Intentant salvar la vida dels seus companys, Crono s'enfronta a la criatura, però mor i el seu cos és vaporitzat. Lavos destrueix el regne sencer, i el seu poder causa que es formin diversos portals del temps; enviant diverses persones a diverses èpoques. Abans que Magus i la resta del grup siguin assassinats, Schala, princesa de Zeal, els transporta fora del palau fins a l'últim assentament humà que queda, quedant-se ella enrere. Tot i això, els laments duren poc abans que Dalton, un exlíder de seguretat del regne, arribi al llogaret i s'autoproclami sobirà del món. Després d'haver salvat l'Au negra —una nau molt destacada— de la destrucció, reclou el grup a dins i s'enlaira. A més, confisca l'Epoch i fa que els seus sequaços li implementin la capacitat de volar. Els aventurers aviat escapen i derroten en Dalton en una batalla sobre la redissenyada Epoch, la qual accidentalment fan servir per destruir l′"Au negra" durant la fugida. Afligits per la mort de Crono, es troben amb Magus, que els revela que en realitat és Janus Zeal, i que va créixer durant l'Edat Mitjana sota la tutela d'Ozzie, esperant la seva oportunitat per venjar-se de Lavos.[17] A més, ofereix al grup l'oportunitat d'arreglar la seva disputa en una batalla final i els informa que Gaspar podria ajudar-los a portar Crono de tornada.[18] Si el jugador es nega a lluitar, s'uneix al grup.[19] En visitar de nou l'ancià que viu a la fi del temps, descobreixen que és Gaspar, transportat allà durant la destrucció de Zeal. És ell qui els dona un dispositiu amb forma d'ou anomenat 'Chrono Trigger', cosa que els permet viatjar en el temps de forma especial. Aviat, seguint les seves instruccions, l'utilitzen per visitar el moment exacte de la mort de Crono i retirar-lo abans que sigui assassinat canviant-lo per un ninot exactament igual a Crono que es guanya a la festa del 1000 d. C.
Amb l'equip complet de nou, el grup visita novament Gaspar, que els relata sobre diversos problemes que afecten el món a través de les eres. Els suggereix participar i resoldre aquestes problemàtiques opcionals a la línia obligatòria del joc, dient-los que potser els ajudi a preparar-se per a la baralla final contra Lavos.[20] Després de viatjar al 600 d. C., derroten una criatura anomenada «Retinite», que va provocar que un bosc es convertís en desert. Robo es queda per passar els següents segles treballant i mantenint la terra per ajudar a cultivar el bosc i assegurar-ne la supervivència. En tornar al 1000 d. C., troben i reactiven el robot, i tots celebren un foc al bosc, on filosofen sobre els portals temporals i especulen sobre si en realitat són creats per Lavos o per una altra entitat que desitja que ells viatgin en el temps per fer un propòsit determinat.[21] Després de quedar-se adormits, apareix un misteriós portal vermell, al qual entra Lucca. En tornar al 990 d. C., té l'oportunitat de salvar la seva mare de l'accident que li va costar les cames. L'incident va provocar que la Lucca jove s'interessés per la maquinària per poder evitar que passin més accidents. Al 600, s'han d'enfrontar amb el que quedava de l'antic exèrcit de Magus. Els seus antics generals, adonant-se que ell només estava utilitzant els Mystics, els ataquen, però moren després de ser derrotats.[22] El 2300 d. C., el seu viatge els porta a la planta on va ser construït en Robo. Allà descobreixen que la programació de la intel·ligència artificial del seu creador, Mother Brain (Cervell mare), ha estat corrompuda, i que està utilitzant les instal·lacions com a planta d'extermini d'humans.[23] Robo deu llavors, molt a desgrat seu, destruir el seu creador i la seva amiga, també reprogramada, Atropos, apagant el sistema de les instal·lacions. Novament el 1000 d. C., s'assabenten que el fantasma de Cyrus, el cavaller amic de Frog, estava apareixent en unes antigues ruïnes prop d'un poble. Frog visita la tomba que havia construït per a ell, i ajuda el seu amic a trobar pau, encara que no va acabar amb Magus.[24]
En un altre viatge, el grup s'embarca a la recerca de la "Pedra solar", un artefacte mític usat durant algun temps com a font de poder a Zeal. La localitzen en una fortalesa perduda del regne, desarrelada del llit marí el 2300, però descobreixen que els seus poders s'havien esgotat. Llavors la porten al 65%, i la deixen en un temple solar perquè recarregui la seva energia amb el pas de milions d'anys. No obstant això, en tornar al futur descobreixen que la pedra va ser robada el 1000 d.C. Per poder-lo recuperar, el cobejós alcalde de Porre, viatgen al 600 d. C. per ensenyar-li sobre la caritat al seu ancestre en donar-li menjar a ell i la seva dona. Amb la "pedra solar" segura, aviat descobreixen un altre artefacte llegendari al 600 d. C., la "Petxina Arc de Sant Martí". Aquesta es troba a les restes subterrànies de la fortalesa dels Reptites —preservat des de la seva destrucció al 65000 a. C.—, però és massa pesada per poder retirar-la per si sols, per la qual cosa demanen ajuda al rei Gardia XXI, qui la guarda al seu castell. No obstant això, quan el grup torna al 1000, es troben que el pare de Marle, el rei Gardia XXXIII, està sent jutjat pel seu propi canceller per suposadament haver intentat vendre la "Petxina Arc de Sant Martí", una relíquia real.[25] Crono i els seus companys aviat revelen públicament que el canceller era un impostor dels Mystics, el derroten i ajuden a Marle i el seu pare a deixar les seves diferències de costat.
Finalment, els aventurers s'infiltren en el ressorgit palau de l'oceà —ara conegut com a Profecia Fosca— on la reina Zeal encara viu després d'haver sobreviscut a la destrucció del seu regne i convertir-se en marioneta del poder de Lavos. El grup derrota la reina corrupta i destrueix la màquina Mammon, que es trobava al cor del palau, cosa que provoca la desintegració de tot el recinte. A tot això segueix la confrontació final amb Lavos mateix, en la qual primer han de penetrar la cuirassa de la criatura. Un cop dins descobreixen que Lavos havia estat collint l'ADN del planeta mentre absorbia l'energia produïda.[26] Finalment s'enfronten amb la seva veritable forma, resultat de la manipulació genètica, a la qual destrueixen.
Chrono Trigger posseeix diversos finals diferents. El final del joc que s'obté depèn de en quin moment de la història del joc el jugador derrota Lavos; a més, diferents eleccions i decisions poden produir algunes variacions menors. La primera vegada que es completa el joc, els membres del grup s'acomiaden durant la darrera nit de la Fira Mil·lenària i tornen a les seves respectives eres. A més, si Magus s'havia unit a l'equip, els revela que planeja buscar la germana perduda, Schala. Si Epoch no va ser destruït durant l'atac a Lavos, la mare de Crono accidentalment entra al portal temporal de la fira just abans que aquest es tanqui, causant que Crono, Marle i Lucca s'enlairin a l'Epoch cap a una altra aventura per trobar-la, mentre els focs artificials il·luminen el cel nocturn.[27]
Des de Nintendo DS, després de completar els 3 vòrtexs interdimensionals, hi ha un altre accés que només es pot entrar a peu. L'opció del cartell canvia a 3, podent ser "Accés al cataclisme" (ruta original), quedar-se a la fi del temps, o anar a la "ruta desconeguda". Si s'opta per aquesta ruta, els personatges es topen amb Magus accedint a una altra porta temporal. Aquesta porta condueix a una versió fatal de Lavos controlant aquesta vegada a Schala anomenat "Devorasomnis". Durant la batalla, tots els personatges són eliminats però Schala desperta i expulsa tots els personatges a les seves eres corresponents, però com Magus segueix en batalla i abans que sigui derrotat pel "Devorasomnis", Schala expulsa Magus a l'any 600, del regne de Gardia, esborrant la memòria en el procés. A més, la primera vegada que apareix la "profecia fosca", s'activa dos portals del "Santuari perdut", un per cada època, on els Reptites són perseguits per monstres més forts i l'objectiu és rescatar-los.
El Chrono Trigger
El «Chrono Trigger» (també conegut com l'«Ou del Temps») és un petit dispositiu que controla els esdeveniments. Com explica el gurú Gaspar, el Chrono Trigger tindrà un efecte equivalent a l'esforç que un exerceixi en el seu ús. Crono, que mor a mans de Lavos el 12000, queda atrapat al continuum espai-temps i els seus amics posen tot el seu esforç a reviure'l —o millor dit, a evitar que es mori—.
L'artefacte, després d'haver rebut aquests sentiments, s'activa i porta Crono de tornada a la vida. Tot i això, s'ha d'aclarir que aquest esdeveniment és totalment opcional i afecta al final del joc depenent de l'elecció del jugador. Durant la història de Chrono Cross, seqüela directa d'aquest títol, s'explica que el terme Chrono Trigger fa referència a qualsevol cosa que té el poder de canviar el curs de la història.
Desenvolupament
Chrono Trigger va ser produït per Kazuhiko Aoki i dirigit per Akihiko Matsui, Yoshinori Kitase i Takashi Tokita. El desenvolupament del joc va ser supervisat per Hironobu Sakaguchi, productor i creador de la saga Final Fantasy, i Yuuji Horii, director i creador de la saga Dragon Quest. Yuuji Horii va treballar a l'esbós general de la història; com a fanàtic de les ficcions de viatges en el temps, com ara la sèrie de televisió The Time Tunnel, es va centrar en aquest tema per a Chrono Trigger.[28] Aquest esbós va ser subseqüentment editat i acabat per Masato Kato, que va escriure tots els esdeveniments de l'era 12000 a.C. del joc. Finalment, Yoshinori Kitase i Takashi Tokita van crear els diversos subescenaris.[29]
Els personatges del joc van ser dissenyats per Akira Toriyama, creador del manga Dragon Ball i conegut també pels seus treballs a la saga Dragon Quest. Entre els altres dissenyadors que van participar en el desenvolupament, es destaquen Tetsuya Takahashi com a director gràfic, i Yasuyuki Honne, Tetsuya Nomura, i Yusuke Naora, entre d'altres, com a dissenyadors de gràfics espacials.[30] El llançament japonès del joc va incloure una sèrie especial d'art exhibit al final primari.[31] La versió nord-americana va ser creada abans que s'agreguessin aquestes característiques, i conté altres vestigis del primer desenvolupament del joc que van ser eliminats en l'edició japonesa —com ara la cançó Muntanyes Cantants, suprimida al costat del seu epònim calabós prehistòric.[32] Nintendo va censurar cert diàleg, que incloïa referències a l'alletament, al consum de l'alcohol i a la religió.[31] Se li van donar prop de trenta dies al traductor Ted Woolsey per adaptar el joc per a les audiències angleses, i part del seu treball va ser tallat per falta d'espai.[33] Posteriorment, els fans van acabar de traduir-lo completament, publicant-ho en petits llançaments acompanyats d'anotacions que ressaltaven diferències vitals.[31][34]
Música
La banda sonora de Chrono Trigger va ser composta principalment per Yasunori Mitsuda, amb contribucions del veterà compositor de la saga Final Fantasy, Nobuo Uematsu, i una pista composta per Noriko Matsueda. Sent un programador de so en aquell moment, Mitsuda estava descontent amb la seva paga i va amenaçar de deixar Square si no podia compondre música.[35] Hironobu Sakaguchi va suggerir que ho intentarà amb Chrono Trigger i va comentar: "potser el teu salari pugi".[36] Mitsuda va compondre nova música i es va basar en una col·lecció personal de peces compostes durant els dos anys anteriors.[37] Va reflexionar: “Volia crear música que no encaixés en cap gènere establert... música d'un món imaginari. El director del joc, Masato Kato, era el meu amic íntim, per la qual cosa sempre parlava amb ell sobre l'escenari i l'escena abans de començar a escriure”.[35] Mitsuda va dormir al seu estudi diverses nits i va atribuir certes peces, com el tema final del joc, To Far Away Times, a somnis inspiradors.[36] Més tard va atribuir aquesta cançó a una idea que estava desenvolupant abans de Chrono Trigger, reflectint que la melodia es va fer en dedicació a "certa persona amb qui [ell] volia compartir una generació".[38] També va tractar d'usar Leitmotivs de Chrono Trigger com a tema principal per crear una sensació de coherència a la banda sonora.[39] Mitsuda va escriure que cada melodia duraria al voltant de dos minuts abans de repetir-la, cosa inusual per als jocs de Square en aquell moment. Mitsuda va patir danys del disc dur perdent al voltant de quaranta pistes en progrés.[40] Després que Mitsuda contragués úlceres d'estómac, Uematsu es va unir al projecte per compondre deu peces i acabar la partitura.[35] Mitsuda va tornar per veure el final amb el personal abans del llançament del joc, plorant en veure l'escena acabada.[40]
![Foto d'un home japonès prim de cabell negre](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b1/Yasunori_Mitsuda_%282019%29.jpg/170px-Yasunori_Mitsuda_%282019%29.jpg)
En el moment del llançament del joc, la quantitat de pistes i efectes de so no tenia precedents: la banda sonora tenia tres discos a la seva edició comercial del 1995.[2] Square també va llançar un arranjament d'Acid-jazz d'un disc anomenat "The Brink of Time" de Guido aquest any. The Brink of Time va sorgir perquè Mitsuda volia fer alguna cosa que ningú més estava fent, i va notar que l'acid jazz i els seus gèneres relacionats eren poc comuns al mercat japonès.[39] Mitsuda considera 'Chrono Trigger' un joc històric que va ajudar a madurar el seu talent.[41] Si bé Mitsuda més tard va sostenir que la peça del títol era "tosca a les vores", sosté que va tenir "una influència significativa en [la seva] vida com a compositor".[38] El 1999, Square va produir una altra banda sonora d'un disc per complementar el llançament de Trigger per a PlayStation, amb pistes orquestrals utilitzades en les escenes cinemàtica. Tsuyoshi Sekito va compondre quatre peces noves per a les característiques addicionals del joc que no estaven incloses a la banda sonora.[39] Alguns fanàtics estaven disgustats per l'absència de Mitsuda en la creació del port, els instruments del qual de vegades diferien audiblement dels del joc original.[39] Mitsuda va fer arranjaments de la música de la sèrie Chrono per a concerts de música de videojocs de Play!, que presenten el tema principal, Frog's Theme i To Far Away Times.[42] Va treballar amb Square Enix per assegurar-se que la música de la Nintendo DS sonés més propera a la versió de Super NES. Mitsuda va encoratjar els nens contemporanis a emetre comentaris sobre la banda sonora del joc (que va pensar que esperarien "partitures simfòniques completes a tot volum pels altaveus").[37] Els fanàtics que van preordenar Chrono Trigger DS van rebre un disc de música especial que contenia dos arranjaments orquestrals de la música de Chrono Trigger dirigida per Natsumi Kameoka; Square Enix també va realitzar un sorteig de premis a l'atzar per a dues còpies signades de la partitura de Chrono Trigger.[39][43] Mitsuda va expressar la dificultat per seleccionar la melodia del popurri orquestral, i finalment va triar una melodia de cada època i certs temes dels personatges.[38] Mitsuda va escriure més tard:
« | Sento que la manera com interactuem amb la música ha canviat molt en els últims 13 anys, fins i tot per a mi. Per bé o per malament, crec que seria extremadament difícil crear una cosa tan "poderosa" com ho vaig fer avui fa 13 anys. Però en canvi, tot el que he après aquests 13 anys em permet compondre una cosa molt més complexa. Sent perfectament honest, em costa de creure que les cançons de fa 13 anys siguin tan estimades. Tenint aquests sentiments al cap, espero seguir component cançons que siguin poderoses, però intricades... Espero que els extres com aquest CD extra ajudin a expandir el món de Chrono Trigger, especialment des que vam fer un enregistrament en directe. Espero que hi hagi una altra oportunitat de llançar un àlbum d'aquest tipus algun dia.[38] | » |
La música del joc va ser interpretada en directe per l'Orquestra Simfònica de Tòquio el 1996 a l'Orchestral Game Concert a Tòquio, Japó. Un conjunt de música que inclou Chrono Trigger és part de la gira mundial PLAY! A Video Game Symphony, on Mitsuda va assistir a l'estrena mundial del concert a Chicago el 27 de maig de 2006. La seva suite de música de Chrono, que comprèn "Reminiscence", "Chrono Trigger", "Chrono Cross ~ Time's Scar", "Frog's Theme", i "To Far Away Times". Mitsuda també ha aparegut amb l'Orquestra Simfònica Eminence com a convidat especial.[44] A la Video Games Live també hi han participat medleys de Chrono Trigger i Chrono Cross. Una barreja de música de Chrono Trigger feta d'una de les quatre suites dels concerts Symphonic Fantasies el setembre de 2009, que va ser produïda pels creadors de la sèrie Symphonic Game Music Concert, dirigida per Arnie Roth.[45] Square Enix va rellançar la banda sonora del joc, juntament amb una entrevista en vídeo amb Mitsuda el juliol del 2009.[46]
La banda sonora del joc s'ha remesclat diverses vegades pels fans des del llançament del títol, amb més de 300 tributs[47] i diversos àlbums d'interpretacions musicals venuts a botigues. Alguns exemples importants són Time & Space - A Tribute to Yasunori Mitsuda i Chrono Symphonic. Aquest últim va ser llançat per OverClocked ReMix, un lloc web dedicat a les barreges de cançons, i esperava brindar una musicalització orquestral a una hipotètica pel·lícula sobre Chrono Trigger. Addicionalment, un equip de producció de hip-hop anomenat Compromised va crear un àlbum de pop anomenat The Chrono Trigger Mixtape, Vol. 1, produït barrejant trossos a cappella de cançons de rap amb les barreges instrumentals de Chrono Trigger.[48] Els aficionats japonesos freqüentment venen les seves barreges en àlbums compilatoris, batejats com a dōjin pels fans occidentals.[49]
Rebuda i crítica
Anàlisi | |||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Anàlisis d'agregadors | |||||||||||
Agregador | Puntuació | ||||||||||
GameRankings | 96%[50] | ||||||||||
Metacritic | 92/100[51] | ||||||||||
Resultats anàlisis | |||||||||||
Publicació | Puntuació | ||||||||||
1UP.com | A[52] | ||||||||||
Allgame | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() [53] | ||||||||||
Electronic Gaming Monthly | 37/40[54] | ||||||||||
Eurogamer | 9/10 | ||||||||||
Famitsu | 34/40[55] | ||||||||||
Game Informer | 9/10[56] | ||||||||||
GameSpot | 8.5/10[57] | ||||||||||
GamesRadar | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() [58] | ||||||||||
IGN | 9.5/10[59] | ||||||||||
Nintendo Power | 9/10[60] | ||||||||||
Official Nintendo Magazine | 90%[61] | ||||||||||
X-Play | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() [62] | ||||||||||
|
Chrono Trigger va vendre més de 2,36 milions de còpies al Japó i 290 a l'exterior.[66] Els primers dos milions de còpies venudes al Japó van ser lliurats en només dos mesos.[67] El joc també va tenir un èxit substancial en el seu llançament als Estats Units,[68][69] i el seu rellançament com a part del paquet Final Fantasy Chronicles per a la PlayStation va estar al cim de les llistes de vendes de PlayStation de NPD per més de sis setmanes.[70] Aquesta versió va ser rellançada novament al 2003 com a part de la línia de "Grans èxits" de Sony, i, en aquests últims temps, Chrono Trigger ha quedat entre les llistes dels "100 millors joc de tots els temps" en els tres llocs web multimèdia d'IGN. La primera vegada, el 2002, va sortir al 4t lloc, mentre que es va situar al 6è a principis de 2005. A la tercera llista, a finals de 2005, va aconseguir el 13è lloc, i finalment va escalar al 2n en la de 2006.[3]
Chrono Trigger no només va ser un best-seller, sinó que també va ser ben rebut per la crítica. La revista Nintendo Power el va anomenar «el joc més gran de Square»", citant les seves millores en gràfics, so i jugabilitat davant dels seus RPGs anteriors,[2] mentre que la revista Oficial U.S. PlayStation Magazine el va descriure com a «original i extremadament captivant», expressant una resposta particularment favorable pels seus gràfics, so i història.[71] A més, IGN va comentar que «pot estar ple de tots els clixés de RPG imaginables, però Chrono Trigger aconsegueix ressaltar de la resta» amb «una [captivadora] història que no es pren a si mateixa massa de debò ['sic']» i «una de les millors bandes de so de videojocs mai produïdes».[69]
Tot i això, altres crítics, com el personal dels llocs web sobre videojocs RPGfan i RPGamer, van qüestionar la longitud del joc, ja que és més curt que molts altres en el seu gènere, i van notar que el seu nivell de dificultat era també baix en comparació.[70][72][73] Més enllà d'això, però, van estimar l'alt valor en tornar a jugar el 'Chrono Trigger' pels seus múltiples finals, la seva jugabilitat simple però innovadora i la seva història fantàstica, però no excessivament complexa.
A més, el joc va ser inclòs a la llista de GameSpot de "The Greatest Games of All Time" ("Els millors jocs de tots els temps"), llançada l'abril del 2006.[74] També va aparèixer al lloc 28è a la llista de "All Time Top 100" ("Els top 100 de tots els temps"), basada en una enquesta realitzada per la revista japonesa Famitsu.[75] El 20 d'agost de 2011 va aparèixer el primer a la llista dels 20 millors RPG dels 90 de RPGFan.com.[76] El 2012 la revista Forbes va incloure la banda sonora de Chrono Trigger a la llista de les dotze millors soundtracks de videojocs de tots els temps.[77]
A diferència de les altres versions que van ser un èxit, la versió de Windows va ser tot el contrari: s'ha detectat gran quantitat d'errors a les textures, una interfície gens atractiva de la versió de telèfons del 2011, filtres de sprites estèticament intrusius, poques opcions per canviar els gràfics i no era possible assignar tecles.[78]
Diferents versions
Uns mesos abans del llançament al mercat de 'Chrono Trigger', es va donar una versió beta als crítics de revistes i locals de jocs. Al ser una construcció sense acabar del joc, tenia nombroses diferències amb la versió final, com pistes musicals sense usar i un lloc anomenat Muntanyes Cantants.[79][80] Els fans curiosos van explorar posteriorment la imatge ROM a través de diversos mètodes, descobrint dos sprites de personatges sense usar i algunes més per a certs personatges no jugables. Això ha portat al rumor que existia un vuitè personatge jugador o que s'havia previst per jugar,[81] però no hi ha cap evidència que recolzi aquest al·legat.[82] El llançament formal del joc —ara comunament venut en llocs de subhastes—[83] incloïa dos mapes del món, i els compradors japonesos que ho havien pre-reservat van rebre cartes hologràfiques. Aquest llançament usava un cartutx de 32 megabits amb una RAM amb bateries incloses per a les partides guardades, i no requeria de cap coprocessador especial. Aquesta versió està disponible des de 2011 a la consola virtual.
El 1999, al Japó, TOSE va desenvolupar i va llançar una versió de Chrono Trigger per a la Sony PlayStation. Aquesta versió va ser després llançada el 2001 als Estats Units —juntament amb una versió remasteritzada de Final Fantasy IV— sota el títol de Final Fantasy Chronicles. S'incloïen escenes anime creades pel dissenyador de personatges original, Akira Toriyama, i animades per Toei Animation, a més de diversos bonus, accessibles després d'haver aconseguit diversos finals del joc; una de les seqüències de vídeo mostra al final les noces de Crono i Marle, i addicionalment un curiós detall afegit: Lucca trobant Kid, personatge de la seqüela Chrono Cross. Aquesta versió de Chrono Trigger per a la Sony Playstation va ser un gran èxit tant en la seva versió estàndard japonesa, com també com a part de la recopilació Final Fantasy Chronicles, convertint-se en un "Greatest Hits" a Playstation i com a contingut descarregable per a PSP, PS3, PS4 i PSVita. Més enllà de les escenes animades d'estil anime afegides per a aquesta versió, el joc és idèntic a la versió de SNES. L'únic que va ser una mica criticable van ser els temps de càrrega que apareixien al joc. Tot i això, la versió de PlayStation va ser aclamada per la crítica i agraïda pels fans per comptar amb una versió més completa.
En un comunicat de premsa del dia dimecres 2 de juliol de 2008, Square-Enix va anunciar el llançament d'una versió de Chrono Trigger per a Nintendo DS, confirmant la sortida del joc per a finals de l'any 2008 als Estats Units, afegint-li a més funcionalitat de joc sense fil i dos calabossos al clàssic —Santuari perdut i vòrtex interdimensional—, a més d'oferir noves opcions de jocs gràcies a la pantalla doble i de funcionalitat Touch Screen integrada a la Nintendo DS segons el comunicat de la premsa i en una pàgina no oficial de fans de la saga.[84][85] Sense comptar amb la traducció per fans, la versió nord-americana va ser retraduïda per Tom Slattery. Aquesta versió inclou un nou accés que activa els esdeveniments de Chrono Cross. Un dels accessos del vòrtex interdimensional utilitza la cançó de Muntanyes Cantants, escenari inexistent en antigues versions.
El 2011, Chrono Trigger va ser llançat en telèfons mòbils al Japó. El 8 de desembre del 2011, es va llançar la versió de iOS. El joc es va basar en Nintendo DS, però amb gràfics optimitzats per a iOS. Uns dos dies abans de Halloween del 2012, es va llançar la versió d'Android. El 27 de febrer de 2018, ambdues plataformes van fer servir funcions de la versió de Windows, incloent-hi els vídeos que no es van afegir en el llançament inicial.
El mateix dia, Chrono Trigger va ser llançat sense avís per a PC. Aquesta versió inclou les funcions de Nintendo DS, els gràfics de iOS i Android, suport per a teclat, ratolí i joysticks, i funcions de desament automàtic, a més de contingut addicional. El punt dolent del joc és la interfície que va ser adaptada per a pantalla tàctil, mals gràfics, gran quantitat d'errors, i falles en assignar tecles al teclat i comandaments.[78] En la seva resposta, Square Enix va revertir els gràfics als originals de Nintendo DS, a més de prometre una actualització a la interfície.
Llegat
Seqüeles
![Retrat d'un home amb un micròfon prop de la boca.](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f9/Rick_Astley_Tivoli_Gardens.jpg/220px-Rick_Astley_Tivoli_Gardens.jpg)
Chrono Trigger va inspirar una varietat de seqüeles i derivatges. Al 1996 es va llançar un OVA de 16 minuts de durada titulat Nuumamonja: Time and Space Adventures. Addicionalment, altres tres títols van ser llançats per a la Satellaview en 1995, i un quart en 1996. Els primers tres van ser Chrono Trigger: Jet Bike Special, un videojoc de carreres basat en un minijoc de l'original; Chrono Trigger: Character Library, el qual presentava perfils dels personatges i monstres del joc; i Chrono Trigger: Music Library, una col·lecció de música de la banda sonora del joc. Els continguts de Character Library i Music Library van ser posteriorment inclosos com a extres en el rellançament per a PlayStation de Chrono Trigger.
El quart títol, Radical Dreamers: Nusumenai Hōseki, és una història paral·lela a Chrono Trigger creada per resoldre una subtrama inconclusa del seu predecessor.[86] El joc era una curta aventura conversacional que depenia de gràfics mínims i la seva música ambiental. Mai va tenir un llançament oficial fora del Japó, però va ser posteriorment traduït per fans a l'anglès.[87] Per formar les primeres seqüències de la més coneguda seqüela per a PlayStation, 'Chrono Cross', els elements de la seva trama, incloent-hi personatges i escenaris, van ser després adaptats. Consegüentment, Radical Dreamers: Nusumenai Hōseki va ser remogut de la continuïtat principal de la saga i a Chrono Cross se li va referir com una dimensió alternativa.[88]
No hi ha plans per fer altres títols a la saga, tot i que el 2001 Hironobu Sakaguchi va declarar que l'equip de desenvolupament de Chrono Cross volia fer un nou joc de la saga Chrono i que s'estaven considerant idees per al guió.[89] Aquest mateix any, Square va peticionar una marca registrada per als noms Chrono Break i Chrono Brake als Estats Units i al Japó, respectivament. No obstant això, la primera va ser donada de baixa el 2003.[90] Durant una entrevista a Cubed3 l'1 de febrer de 2007, el vicepresident de Square Enix, Hiromichi Tanaka, va dir que tot i que no es tenia planejada cap tipus de seqüela de moment, encara era possible alguna.[91][92]
Jocs creats per aficionats
Hi ha hagut dos intents notables per part dels fans de Chrono Trigger per fer remakes extraoficials d'algunes parts del joc per a PC amb un motor de gràfics 3D. Els projectes més prominents, Chrono Resurrection (un intent de refer deu petites escenes interactives del joc)[93] i Chrono Trigger Remake Project (un intent de refer el joc sencer),[94] foren forçats a rescindir per Square Enix per mitjà d'una ordre de cessar i desistir.[95][96][97][98]
Vegeu també
- Chrono Resurrection.
- Chrono Trigger: Crimson Echoes
- Chrono Cross
Notes
- ↑ Encara que hi havia alguns videojocs abans del llançament del Chrono Trigger que tenien molts finals possibles, el nombre de finals estaven combinats amb les variacions que eren millors. A més a més, la possibilitat de tornar a jugar a la partida amb les mateixes estadístiques que es mantenien des de l'última vegada que es va jugar, permetien al jugador prosseguir al joc virtualment des de qualsevol punt o moment de la partida.
- ↑ Per ara, no s'han reanomenat personatges ni direccions del llançament oficial per a dispositius mòbils, i per això s'usa els noms en anglès o, en el cas de Nintendo DS, traduïts per fans.
Referències
- ↑ Keizo Kokubo: Well then, open the Gates to the Dream Team! ... / Developer's Ending: Cheers! You made it to one of the endings! You're now a member of the Dream Team! Square Company. Chrono Trigger. Square Soft. Super Nintendo Entertainment System. (en anglès).
- ↑ 2,0 2,1 2,2 Averill, Alan. Nintendo Power July, 1995 (en anglès). Nintendo, 1995, p. 52.
- ↑ 3,0 3,1 Equip d'IGN. «IGN's Top 100 games». IGN, 2005. Arxivat de l'original el 2016-04-19.
- ↑ 4,0 4,1 Averill, Alan. Nintendo Power, el juliol del 1995 (en anglès). Nintendo, 1995, p. 53.
- ↑ Johnson, Robert. «Final Fantasy IV Review». http://www.gamesarefun.com/ GamesAreFun, 28-04-2003. Arxivat de l'original el 2011-06-12. [Consulta: 10 setembre 2006].
- ↑ Averill, Alan. Nintendo Power June, 1995 (en anglès). Nintendo, 1995, p. 37.
- ↑ Pringle, Bill. «Chrono Trigger Endings». Penn State Personal Web Server, 2005. Arxivat de l'original el 2006-04-27. [Consulta: 6 juliol 2007].
- ↑ Square Enix. Final Fantasy Chronicles instruction manual (en anglès). Square Enix, 2001, p. 32–33. SLUS-01363.
- ↑ Taban: What's going on Lucca? WHERE IS SHE? / Lucca: The way she disappeared... It couldn't have been the Telepod! The warp field seemed to be affected by her pendant... Square Company. Chrono Trigger. Square Soft. Super Nintendo Entertainment System. (en anglès).
- ↑ Square Company. Chrono Trigger. Square Soft. Super Nintendo Entertainment System. (en anglès). «Queen: Fooled you, didn't I, Crono? / Marle: It's me! But everyone calls me, Leene!»
- ↑ Square Company. Chrono Trigger. Square Soft. Super Nintendo Entertainment System. (en anglès). «Lucca: Anyway, I call this thing a «Gate.» It's a kind of portal, that takes you to the same location in a different era. Gates are very unstable, so I used the principal behind my Telepod device......to create a «Gate Key.» Now we can use them as we please.»
- ↑ Square Company. Chrono Trigger. Square Soft. Super Nintendo Entertainment System. (en anglès). «Marle: Say, what does this button do? / Lucca: 1999 d. C.? Visual record of The Day of Lavos... / 'Marle: Wh, what...IS that? / Lucca: Lavos?... Is that what's destroying our world?! / Marle: We must truly be in the future...»
- ↑ Square Company. Chrono Trigger. Square Soft. Super Nintendo Entertainment System. (en anglès). «Heckran: If only the great Magus who brought forth Lavos 400 years ago, had destroyed the human race!»
- ↑ Square Company. Chrono Trigger. Square Soft. Super Nintendo Entertainment System. (en anglès). «Frog: This sword... 'Tis the Masamune? I must ponder this turn of events. Remain'eth here the night.... / Frog: Awaketh, Crono. Though we may fail......let us go to Magus's lair.»
- ↑ Square Company. Chrono Trigger. Square Soft. Super Nintendo Entertainment System. (en anglès). «Magus: You fools! I only «summoned» him! He lives in the inner earth, absorbing the land's power and growing ever stronger!»
- ↑ Square Company. Chrono Trigger. Square Soft. Super Nintendo Entertainment System. (en anglès). «Magus: I've waited for this... I've been waiting for you, Lavos. I swore long ago... that I'd destroy you! No matter what the price! It is time to fulfill that vow. Feel my wrath, Lavos!!... / Magus: Aaah!! My powers are being drained!»
- ↑ Square Company. Chrono Trigger. Square Soft. Super Nintendo Entertainment System. (en anglès). «Magus:Behold. Everything's at the bottom of the sea. Gone is the magical kingdom of Zeal, and all the dreams and ambitions of its people. I once lived there... But I was another person then.... / Marle: You're......Janus, aren't you?... / Magus: Ever since Lavos's time portal stranded me in the Middle Ages... I have waited to even the score.»
- ↑ Square Company. Chrono Trigger. Square Soft. Super Nintendo Entertainment System. (en anglès). «Magus: You know, there just might be a way to bring him back.... / Magus: Gaspar, the Guru of Time, knows how to restore lost or misplaced time streams...»
- ↑ Square Company. Chrono Trigger. Square Soft. Super Nintendo Entertainment System. (en anglès). «Magus: You wish to fight me? / Player's choice: No. / Frog: Vanquishing thee will neither return Crono nor Cyrus. / Magus: Wait. I'll come with you.»
- ↑ Square Company. Chrono Trigger. Square Soft. Super Nintendo Entertainment System. (en anglès). «Gaspar: Just as you touch the lives of every life form you meet, so, too, will their energy strengthen you.»
- ↑ Square Company. Chrono Trigger. Square Soft. Super Nintendo Entertainment System. (en anglès). «Robo: After 400 years of experience, I have come to think that Lavos may not be responsible for the Gates. / Marle: What do you mean? / Robo: I have come to think that someone, or something wanted us to see all this.»
- ↑ Square Company. Chrono Trigger. Square Soft. Super Nintendo Entertainment System. (en anglès). «Ozzie: Magus! You lied when you said you wanted to create a world of evil! You used me! / Magus: Oh, how dreadful. Say, can you hear that? It's the sound of the Reaper...»
- ↑ Square Company. Chrono Trigger. Square Soft. Super Nintendo Entertainment System. (en anglès). «Gaspar: Mother Brain: Listen well humans.... / Mother Brain: We robots will create a new order... A nation of steel, and pure logic. A true paradise! Our «Species» will replace you... So stop your foolish struggle, and succumb to the sleep of eternity...... / Marle: What IS this?! We have to do something! / Magus: Hmm... A human processing plant? / Frog: What be this?! We must rescue them!»
- ↑ Square Company. Chrono Trigger. Square Soft. Super Nintendo Entertainment System. (en anglès). «Frog: Dear Cyrus... Thou must...think ill of me. / Cyrus: On the contrary! You have come far, my friend. When Magus defeated me, I thought of all those whom I had left behind. King Guardia, Queen Leene, and of course, you... Your skill and dedication is superior! I can rest now, knowing that everyone is in good hands. Good bye, my friend!»
- ↑ Square Company. Chrono Trigger. Square Soft. Super Nintendo Entertainment System. (en anglès). «Chancellor: It's an ancestral will. It says, «Unveil the Rainbow Shell to the people at the Millienal Fair.» / King: What are you talking about?! We have no family heirlooms here! Chancellor: So this is a forgery? Why does the defendant deny the people a glimpse of the «Rainbow Shell?» / Chancellor: Because he no longer HAS it!! He sold the heirloom for cash!»
- ↑ Square Company. Chrono Trigger. Square Soft. Super Nintendo Entertainment System. (en anglès). «Magus:......So...since the dawn of time, it has slept underground, controlling evolution on this world for his own purpose...»
- ↑ Square Company. Chrono Trigger. Square Soft. Super Nintendo Entertainment System. (en anglès). «Mom: Look, Crono! Your cat's running away because you haven't been feeding it! Hey, come back here! / Marle: Oh, great! Crono, that Gate will never open again! / Lucca: Well it looks like we have no choice but to go after them! / Marle: Go after them?! But the Gate's... Lucca, don't turn off your brain, yet! / Lucca: I forgot! We have a Time Machine!»
- ↑ Play staff. «Yuji Horii interview». play Magazine En línea. Fusion Publishing, Inc.. Arxivat de l'original el 2006-03-25. [Consulta: 16 febrer 2007].
- ↑ Procyon Studio staff. «Interview with Masato Kato». Chrono Compendium, noviembre 1999. [Consulta: 16 febrer 2007].
- ↑ Chrono Compendium staff. «Chrono Trigger Credits». Chrono Compendium. [Consulta: 16 febrer 2007].
- ↑ 31,0 31,1 31,2 «Translation Differences». Chrono Compendium, abril 2007. [Consulta: 2 abril 2007].
- ↑ Yasunori Mitsuda. «Singing Mountain (Music)». Chrono Compendium. [Consulta: 2 abril 2007].
- ↑ Ted Woolsey, Bob Rork. «Interview with Ted Woolsey». Chrono Compendium. [Consulta: 2 abril 2007].
- ↑ KWhazit. «Retranslation of Chrono Trigger». Chrono Compendium. [Consulta: 2 abril 2007].
- ↑ 35,0 35,1 35,2 Kohler, Chris. Power-Up: How Japanese Video Games Gave the World an Extra Life. DK Publishing, 2004. ISBN 0-7440-0424-1.
- ↑ 36,0 36,1 Kennedy, Sam. «Radical Dreamer: Yasunori Mitsuda Interview from 1UP.com», 28-01-2008. Arxivat de l'original el 5 de desembre, 2012. [Consulta: 8 febrer 2008].
- ↑ 37,0 37,1 Studio BentStuff. Chrono Trigger Ultimania (en japonès). Square Enix, 2009, p. 581. ISBN 978-4-7575-2469-9.
- ↑ 38,0 38,1 38,2 38,3 «Chrono Trigger DS» (Flash). Square Enix. Arxivat de l'original el 26 de febrer, 2009. [Consulta: 13 març 2009].
- ↑ 39,0 39,1 39,2 39,3 39,4 «Yasunori Mitsuda Talks Chrono Trigger». Original Sound Version, 24-11-2008. Arxivat de l'original el 24 de març, 2011. [Consulta: 13 març 2009].
- ↑ 40,0 40,1 «Chrono Trigger DS» (en japonès). Famitsu, 2008, pàg. 67–70. Arxivat de l'original el 13 de juny, 2009.
- ↑ Gay, James. «Yasunori Mitsuda Interview», 13-10-2006. Arxivat de l'original el 2014-02-03. [Consulta: 22 maig 2007].
- ↑ Driker, Brandon. «Play! A Video Game Symphony». N-Sider, 30-05-2006. Arxivat de l'original el 2013-01-20. [Consulta: 7 gener 2009].
- ↑ «Chrono Trigger Fan Club». Square Enix. Arxivat de l'original el 19 de febrer, 2009. [Consulta: 20 febrer 2009].
- ↑ «Passion by Eminence Symphony Orchestra Review», 13-01-2007. Arxivat de l'original el 29 d'octubre, 2013. [Consulta: 26 abril 2014].
- ↑ Music from classic games arranged by Jonne Valtonen. Symphonic Fantasies, 22 gener, 2009 [Consulta: 1r juny 2009]. Arxivat 2009-06-27 a Wayback Machine.
- ↑ «[DS版クロノ・トリガー オリジナル・サウンドトラック(DVD付) [CD+DVD]]», 29-07-2009. Arxivat de l'original el 19 de març, 2015. [Consulta: 30 juliol 2009].
- ↑ «Music (Chrono Trigger)». Chrono Compendium. [Consulta: 8 maig 2006].
- ↑ Comprised. «Chrono Trigger Mixtape vol. 1». Chrono Trigger Mixtape, 2005. Arxivat de l'original el 28 de febrer de 2006. [Consulta: 7 maig 2006].
- ↑ «Japanese Doujins». Chrono Compendium. [Consulta: 16 desembre 2006].
- ↑ «Chrono Trigger for Super Nintendo». CBS Interactive. Arxivat de l'original el 2 desembre 2017. [Consulta: 7 juny 2018].
- ↑ «Chrono Trigger for DS Reviews». CBS Interactive. Arxivat de l'original el 26 setembre 2013. [Consulta: 2 setembre 2013].
- ↑ «Chrono Trigger for Nintendo DS from 1UP». Arxivat de l'original el 1 octubre 2013. [Consulta: 23 agost 2013].
- ↑ «Chrono Trigger Synopsis». AllGame, 01-01-2014. Arxivat de l'original el 14 novembre 2014. [Consulta: 16 juny 2020].
- ↑ Carpenter, Danyon; Manuel, Al; Semrad, Ed; Sushi-X (August 1995). «Chrono Trigger review». Electronic Gaming Monthly (73): 34. ISSN 1058-918X.
- ↑ おオススメ!! ソフト カタログ!!: クロノ・トリガー. Weekly Famicom Tsūshin. No.335. Pg.114. May 12–19, 1995.
- ↑ Juba, Joe (December 2008). «Chrono Trigger». Game Informer (188): 130. ISSN 1067-6392.
- ↑ Anderson, Lark. «Chrono Trigger Review». Gamespot.com, 21-11-2008. Arxivat de l'original el 26 març 2014. [Consulta: 26 abril 2014].
- ↑ Words: Henry Gilbert, GamesRadar US. «Chrono Trigger, Chrono Trigger Review, DS Reviews». Games Radar.com, 22-11-2008. Arxivat de l'original el 16 juny 2011. [Consulta: 3 agost 2011].
- ↑ «Chrono Trigger Super NES». Arxivat de l'original el 22 novembre 2014. [Consulta: 15 juny 2016].
- ↑ Hoffman, Chris (December 2008). «Chrono Trigger review». Nintendo Power (236): 82.
- ↑ Jackson, Mike. «Chrono Trigger: Square's masterpiece finally arrives in UK in its original 16-bit form». Official Nintendo Magazine, 20-05-2011. Arxivat de l'original el 27 octubre 2014. [Consulta: 11 febrer 2012].
- ↑ Mike D'Alonzo – Posted November 25, 2008. «Chrono Trigger DS Review for DS». G4tv, 25-11-2008. Arxivat de l'original el 21 gener 2012. [Consulta: 3 agost 2011].
- ↑ Electronic Gaming Monthly's Buyer's Guide 1996
- ↑ «Editor's Choice Awards 1995». GamePro (89) (IDG). February 1996: 26.
- ↑ «The Nintendo Power Awards». Nintendo Power (84). May 1996: 40–5.
- ↑ Square Enix staff. «Square Enix IR Roadshow Document». Square Enix Japan, 04-08-2003. [Consulta: 6 juliol 2006].
- ↑ Averill, Alan. Nintendo Power June, 1995 (en anglès). Nintendo, 1995, p. 36.
- ↑ «Chrono Trigger Reviews». Game Rankings. Game Rankings staff. [Consulta: 7 maig 2006].
- ↑ 69,0 69,1 IGN staff. «IGN: Final Fantasy Chronicles Review». IGN, 04-07-2001. [Consulta: 7 maig 2006].
- ↑ 70,0 70,1 Wollenschlaeger, Alex. «Final Fantasy Chronicles Tops Sales Charts Six Weeks in a Row». RPGamer, 15-08-2001. Arxivat de l'original el 2011-05-25. [Consulta: 8 maig 2006].
- ↑ Kennedy, Sam. Official U.S. PlayStation Magazine August 2001; issue 47 (en anglès). Ziff Davis Media Inc., 2001, p. 107.
- ↑ Adam, Riley. «Chrono Trigger Review». Cubed3, 29-01-2003. [Consulta: 27 juny 2006].
- ↑ «RPGFan Reviews - Chrono Trigger». RPGFan. RPGFan staff, 30 de octubre de 2001. Arxivat de l'original el 2011-01-26. [Consulta: 22 juliol 2006].
- ↑ «The Greatest Games of All Time». GameSpot. GameSpot editorial team, 17-04-2006. Arxivat de l'original el 23 d'abril de 2006. [Consulta: 6 maig 2006].
- ↑ Campbell, Colin. «Japan Votes on All Time Top 100». Next Generation, 03-03-2006. [Consulta: 7 maig 2006].
- ↑ «RPGFan Feature - Top 20 RPGs of the 90s» (en anglès). RPGFan, 20-08-2011. Arxivat de l'original el 2012-12-01. [Consulta: 31 octubre 2012].
- ↑ Kain, Erik. «The Top 12 Video Game Soundtracks Of All Time» (en anglès). Forbes, 09-08-2012. [Consulta: 16 desembre 2012].
- ↑ 78,0 78,1 «Chrono Trigger llega de sorpresa a Steam y los fans no están contentos». Mouse (La Tercera), 27-02-2018. [Consulta: 22 maig 2018].
- ↑ «Chrono Trigger Prerelease». Chrono Compendium. Chrono Compendium staff. [Consulta: 7 maig 2006].
- ↑ «Singing Mountain». Chrono Compendium. Chrono Compendium staff. [Consulta: 9 maig 2006].
- ↑ «Explore (CTP)». Chrono Compendium. Chrono Compendium staff. [Consulta: 3 juliol 2006].
- ↑ «Extra Playable Characters (CTP)». Chrono Compendium. Chrono Compendium staff. [Consulta: 9 maig 2006].
- ↑ «Digital Press - Chrono Trigger». Digital Press. Santulli, Joe. [Consulta: 22 juny 2006].
- ↑ Fahey, Mike. «Square Enix Confirms Chrono Trigger DS» (en anglès). Kotaku, 02-07-2008. [Consulta: 31 octubre 2012].
- ↑ «Chrono Trigger DS» (en anglès). Chrono Compendium, 02-07-2008. [Consulta: 31 octubre 2012].
- ↑ «Weekly Famitsu». Chrono Compendium, 1999. [Consulta: 3 juliol 2006].
- ↑ «Chrono Trigger 2: Radical Dreamers». Demiforce, 15-04-2003. Arxivat de l'original el 29 d'abril de 2006. [Consulta: 2 juliol 2006].
- ↑ Kid: Radical Dreamers...!? And me name's on here, too! What the bloody hell is goin' on?... / Kid:......This seems to be an archive from a different time than our own. Aside from the two worlds we already know about...there may be other worlds and times which exist... Square Co. Chrono Cross. Square EA. PlayStation. (en anglès).
- ↑ Shahed Ahmed. «New Chrono game in planning stages». GameSpot, 03-07-2001. [Consulta: 1r juliol 2006].
- ↑ «Latest Status Info». Trademark Applications and Registration Retrieval, 13-11-2003. [Consulta: 1r juliol 2006].
- ↑ «Interview vidéo Final Fantasy III». Jeux-France.com, 31-01-2002. [Consulta: 2 febrer 2007].
- ↑ Adam Riley. «No FFXI on Wii, FF Anniversary Projects on Nintendo Systems, Chrono Update & Much More!». Cubed3.com, 01-02-2007. [Consulta: 2 febrer 2007].
- ↑ Chrono Trigger: Resurrection staff. «Project discontinued». Chrono Trigger: Resurrection, 06-09-2004. Arxivat de l'original el 27 de gener de 2011. [Consulta: 7 maig 2006].
- ↑ Chrono Trigger Remake Project staff. «CTRP Closes it's doors». [Consulta: 7 maig 2006].
- ↑ Jones, Darran. games™ October 2004; issue 24 (en anglès). Highbury Publishing, 2004, p. 130.
- ↑ Baker. Electronic Gaming Monthly (en anglès). 188. Ziff Davis Media, febrero de 2005, p. 60 [Consulta: 3 novembre 2021].
- ↑ Ragan, Jess. «Singin' the Brews: The History and Philosophy of Homebrew Game Development». 1UP.com, 20-03-2006. Arxivat de l'original el 27 de setembre de 2007. [Consulta: 9 novembre 2006].
- ↑ Shoemaker, Brad. «The Greatest Games of All Time: Chrono Trigger». IGN, 17-04-2006. [Consulta: 9 novembre 2006].
Enllaços externs
- Lloc web oficial de Chrono Trigger Arxivat 2007-10-19 a Wayback Machine. (anglès)
- El videojoc a StrategyWiki (anglès)