Colomà de Lindisfarne
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 605 ![]() illa d'Irlanda ![]() |
Mort | 8 agost 676 ![]() comtat de Mayo (Irlanda) ![]() |
Sepultura | Iona ![]() |
Bisbe de Lindisfarne | |
661 – 664 ← Finan of Lindisfarne (en) ![]() ![]() Diòcesi: bisbat de Durham | |
Bisbe de Lindisfarne | |
661 – 664 ← Finan of Lindisfarne (en) ![]() ![]() | |
Abat | |
![]() | |
Dades personals | |
Religió | Església Catòlica ![]() |
Activitat | |
Ocupació | bisbe catòlic (661–), sacerdot catòlic ![]() |
Orde religiós | Columbanians |
abat i bisbe | |
Celebració | Totes les esglésies que admeten el culte als sants |
Canonització | Antiga |
Pelegrinatge | Mayo, Lindisfarne |
Festivitat | 18 de febrer; a Irlanda: 8 d'agost |
Iconografia | Com a abat |
Colomà de Lindsfarne, en gaèlic Colmán o Colmann (Irlanda, ca. 605 - Abadia de Mayo, comtat de Mayo, 675) fou un monjo gaèlic, abat i bisbe de Lindisfarne. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes.
Colomà fou monjo columbanià a l'illa de Iona (Escòcia), d'on anà a l'abadia de Lindisfarne (regne de Northúmbria, Anglaterra).[1] Donà suport al manteniment del ritu cèltic a l'església, malgrat les pressions de Roma per unificar-lo; pensava que d'aquesta manera es facilitava la conversió dels pagans. Entre 661 i 664 fou bisbe de Lindisfarne, succeint a Finà.
El 664 el rei Oswiu de Northúmbria convocà el sínode de Whitby, que opta pel ritu romà a la litúrgia de les illes britàniques. Colomà dimití llavors com a bisbe i amb els seus seguidors, que preferien la litúrgia cèltica, tornà a Iona, portant-hi unes relíquies de sant Aidà de Lindisfarne.
En 668, es traslladà a Inishbofin, illa del comtat de Galway, a la costa occidental d'Irlanda, on fundà un monestir. Arran d'un conflicte intern, dividí el monestir: els monjos escocesos es quedaren a Inishbofin i fundà un nou monestir al comtat de Mayo, on morí en 675.
Notes i bibliografia
- ↑ Beda. Historia ecclesiastica gentis Anglorum
- "The Historical Works of Simeon of Durham", en: Church Historians of England, volume III, Seeley's, 1855.
- Beda Venerabilis, Historia ecclesiastica gentis Anglorum III Arxivat 2011-05-13 a Wayback Machine., Fordham University, NY
- Beda Venerabilis, Historia ecclesiastica gentis Anglorum IV Arxivat 2011-05-14 a Wayback Machine. Fordham University, NY
- Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL).