Diagonal
![]() | Aquest article tracta sobre el segment que uneix dos vèrtexs no consecutius d'un polígon o políedre. Vegeu-ne altres significats a «Diagonal (desambiguació)». |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/57/Cube_diagonals.svg/220px-Cube_diagonals.svg.png)
Una diagonal és una línia que uneix dos vèrtexs no consecutius d'un polígon o d'un políedre. En sentit col·loquial, una diagonal és una recta o segment amb certa inclinació.[1] En matemàtiques, a part del seu significat geomètric, el terme diagonal també s'usa en matrius per referir-se a un conjunt d'elements al llarg d'una línia diagonal.
Etimologia
La paraula diagonal prové del grec antic διαγώνιος, diagonios ("d'angle a angle").[2] Fou utilitzada tant per Estrabó[3] com per Euclides[4] per referir-se al segment que connecta dos vèrtexs d'un rombe o cuboide,.[5] Està formada pels elements διά-, dia- ("a través") i γωνία, gonia ("angle", relacionada amb gony, "genoll"), i després fou adoptada en llatí com diagonus ("línia inclinada").
Nombre de diagonals d'un polígon
Per un polígon convex o còncau de n costats, el nombre de diagonals ve donades per l'equació:[6]
Aquest resultat s'obté raonant de la següent manera: a partir de cadascun dels n vèrtexs poden traçar-se diagonals, ja que no hi ha diagonals cap al mateix vèrtex ni cap als 2 vèrtexs adjacents. Com que la diagonal que va d'un vèrtex A a un altre B i la que ve d'aquest vèrtex B de tornada al vèrtex A són la mateixa diagonal, es divideix per dos per evitar comptar aquesta diagonal dues vegades.
|
|
|
|
|
Matrius
En el cas d'una matriu quadrada, la diagonal principal és la línia diagonal d'elements que va de la cantonada superior esquerra fins a la cantonada inferior dreta. Per una matriu amb l'índex de fila especificat per i l'índex de columna especificat per , la diagonal principal està formada pels elements que compleixin . Per exemple, la matriu identitat es defineix com aquella que té tot d'uns a la diagonal principal i zeros a la resta de la matriu:
La diagonal que va de la cantonada superior dreta a la cantonada inferior esquerra s'anomena diagonal menor o antidiagonal. Una matriu diagonal és aquella que té tots els elements que no es troben sobre la diagonal principal iguals a zero.
Geometria
Per analogia, el subconjunt del producte cartesià X×X de qualsevol conjunt X amb ell mateix, consistint de tots els parells , s'anomena diagonal i és el graf de la relació identitat. Té un paper important en geometria: per exemple, el punt fix d'una relació F des de X a ella mateixa es pot obtenir intersecant el graf de F amb la diagonal.
En estudis de geometria, és comuna la idea d'intersecar la diagonal amb ella mateixa, no directament sinó pertorbant-la amb una classe equivalent. Això està relacionat a un nivell més profund amb la característica d'Euler i els zeros de camps vectorials. Per exemple, el cercle té nombres de Betti 1, 1, 0, 0, 0 i, per tant, la seva característica d'Euler és 0. Una manera geomètrica d'expressar això és mirar a la diagonal del tor doble i observar que es pot moure cap a fora d'ell mateix amb el petit moviment a . En general, el nombre d'intersecat del graf d'una funció amb la diagonal es pot calcular usant l'homologia amb el teorema del punt fix de Lefschetz; l'autointersecat de la diagonal és el cas especial de la funció identitat.
Referències
- ↑ «Definición de diagonal — Definicion.de» (en castellà). [Consulta: 11 febrer 2022].
- ↑ Online Etymology Dictionary
- ↑ Estrabó, Geografia, 2.1.36-37
- ↑ Euclides, Elements, llibre 11, proposició 28
- ↑ Euclides, Elements, llibre 11, proposició 38
- ↑ «Definición de Diagonal» (en espanyol europeu). [Consulta: 5 febrer 2022].
Vegeu també
Enllaços externs
- Diagonals d'un polígon amb animació interactiva (anglès)
Viccionari