Down in the Valley
![]() | |
Fitxa | |
---|---|
Direcció | David Jacobson |
Protagonistes | Edward Norton Evan Rachel Wood David Morse Rory Culkin Aviva Bruce Dern John Diehl Geoffrey Lewis Christina Cabot Elizabeth Peña Hunter Parrish Jennifer Echols Kat Dennings Muse Watson Terrence Evans Ty Burrell Katherine Kendall ![]() |
Producció | Holly Wiersma, Edward Norton, Adam Rosenfelt, Stavros Merjos |
Dissenyador de producció | Franco-Giacomo Carbone ![]() |
Guió | David Jacobson |
Música | Peter Salett |
Fotografia | Enrique Chediak ![]() |
Muntatge | David Jacobson ![]() |
Distribuïdor | THINKFilm i Netflix ![]() |
Dades i xifres | |
País d'origen | Estats Units |
Estrena | 2005 |
Durada | 112 minuts |
Idioma original | anglès ![]() |
Color | en color ![]() |
Descripció | |
Gènere | drama |
Lloc de la narració | Califòrnia ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Down in the Valley és una pel·lícula estatunidenca dirigida per David Jacobson, estrenada el 2005.
Argument
Tobe (Evan Rachel Wood), jove adolescent al marge de la societat, coneix un dia Harlan (Edward Norton) de qui cau literalment sota el seu encant. Encara que sigui atractiu, és misteriós i inquietant. Wade (David Morse), el pare de Tobe decideix llavors impedir a Tobe veure'l, per por que tingui una mala influència sobre ella. Tanmateix Harlan no està disposat a deixar la seva relació per a tan poc...[1]
Repartiment
- Edward Norton: Harlan
- Evan Rachel Wood: Tobe
- David Morse: Wade
- Rory Culkin: Lonnie
- Bruce Dern: Charlie
- John Diehl: Steve
- Kat Dennings: April
- Hunter Parrish: Kris
- Aviva: Sherri
- Aaron Fors: Jeremy
- Muse Watson: Bill
- Heather Ashleigh: Shell
- Geoffrey Lewis: Sheridan
- Elizabeth Peña: Gale
- Jennifer Echols: Rita
- Eloy Casados: Jesus
- Roger Marks: Big Hasid
- Ty Burrell: el Xèrif
- Terrence Evans: el director
- Christina Cabot: l'ajudanta de direcció
Crítica
- "Els actors i el director porten al film tan lluny com poden, fins que la història s'encalla en qüestions massa grans per perdonar. La primera meitat té el to perfecte (...) Puntuació: ★★½ (sobre 4)"[2]