Enric de Montpensier
![]() | |
Nom original | (fr) Henri de Montpensier ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | 12 maig 1573 ![]() Mézières-en-Brenne (França) ![]() |
Mort | 27 febrer 1608 ![]() París ![]() |
Governor of Normandy (en) ![]() | |
19 juny 1592 – 27 febrer 1608 ← Francesc de Montpensier – Lluís XIII de França → | |
Governador de Bretanya | |
24 abril 1589 – abril 1598 ← Philippe-Emmanuel de Lorraine – Cèsar de Borbó → | |
Governor of Dauphiné (en) ![]() | |
26 maig 1588 – ← Francesc de Montpensier – Jean VI d'Aumont → ![]() | |
Dades personals | |
Religió | Catolicisme ![]() |
Activitat | |
Ocupació | militar ![]() |
Carrera militar | |
Conflicte | Battle of Ivry (en) ![]() ![]() ![]() |
Altres | |
Títol | Duc de Montpensier (1592–1608) ![]() |
Família | Dinastia borbònica ![]() |
Cònjuge | Enriqueta Catarina de Joyeuse (1597–) ![]() |
Fills | Anna Maria I de Montpensier ![]() |
Pares | Francesc de Montpensier ![]() ![]() |
Premis
| |
![]() ![]() | |
Enric de Montpensier, de Borbó-Vendôme o Borbó-Montpensier (Mezières, 12 de maig de 1573 - París, 27 de febrer de 1608) fou delfí d'Alvèrnia, duc de Montpensier, 17è príncep sobirà de Dombes, comte de Forès, baró de Beaujeu, vescomte (o duc) de Châtellerault i de Brosse i marquès de Mezières (aquest darrer per herència materna). Era fill de Francesc de Montpensier i Renata d'Anjou-Mezieres.
Titulat príncep de Dombes ja abans de la mort del seu pare, durant les Guerres de religió a França va combatre els membres de la Santa Lliga de París i particularment al duc de Mercoeur a la Bretanya des 1590, prenent la ciutat de Quimperlé amb enganys l'abril de 1590 i obtenint diverses victòries menors; no obstant el duc de Mercoeur el va derrotar a la batalla de Craon el 25 de maig de 1592.[1] Més tard va ser nomenat governador de Normandia, va emprendre la reconquesta de la província per al rei i va ser greument ferit en el setge de Dreux (1593).
El 1596, va combatre els espanyols a l'Artois, en nom d'Enric IV, i el 1600 va participar en la campanya de Savoia.[2] Va morir el 1608 sense haver-se recuperat mai del tot de la ferida patida a Dreux el 1593.
Es va casar el 15 de maig de 1597 amb Enriqueta Catalina (1585 -1656) duquessa hereva de Joyeuse, filla d'Enric, duc de Joyeuse i comte de Bouchage i de Catalina de Nogaret. Van tenir una sola filla: Anna Maria (1605 -1627), casada amb Gastó de França (1608 -1660), duc d'Orleans. Enriqueta Catalina es va casar en segones núpcies amb Carles, príncep de Joinville, duc de Guisa (1588-1640), comte d'Eu (1633-1640), al que va sobreviure i va morir a París el 25 de febrer de 1656 als 71 anys.
Referències
Bibliografia
- Chanoine Moreau, "Histoire de ce qui s'est passé en Bretagne durant les guerres de la Ligue en Bretagne"
- L'art de vérifier les dates des faits historiques, des chartes, des chroniques et autres anciens monuments, depuis la naissance de Notre-Seigneur. Volum 10, París 1818-1819