Fermín Solís Campos
![]() Fermín Solís al 40 Comic Barcelona (2022) (2022) ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 16 maig 1972 ![]() Madroñera (Província de Càceres) ![]() |
Nacionalitat | Espanya |
Activitat | |
Ocupació | autor de còmic ![]() |
Art | Dibuixant de còmics Il·lustrador |
Moviment | Nova onada d'autors de còmics espanyols Còmic costumista |
Obra | |
Obres destacables | |
Premis
|
Fermín Solís Campos (16 de maig de 1972, Madroñera, província de Càceres) és un dibuixant de còmics i il·lustrador extremeny emmarcat en el que la indústria del còmic francès ha anomenat nova onada espanyola d'autors de còmic. És un dels creadors de mostres del subgènere dramàtic slice of lice.[1] El 2004 va guanyar els premis a Millor Autor revelació al Saló del Còmic de Barcelona i a Expocómic de Madrid.[2] Fermín Solís va néixer al poble extremeny de Madroñera però quan tenia un any d'edat la seva família es va traslladar a viure a Càceres. El gener de 2020 va aconseguir el premi Goya a la millor pel·lícula d'animació el curt Madrid 2120, basat en un dels seus còmics.
Obra
Les seves primeres publicacions foren col·laboracions amb fanzines com La Comictiva, Monográfico o L.S.D. i l'any 2000 va publicar el seu treball important, Dando Tumbos (editorial Subterfuge Comics). Ha col·laborat amb revistes de còmics com Dos veces breve, el Manglar, Buen Provecho i TOS i en els llibres de tapa dura col·lectius Tapa Roja, Artículo 20 i Project Superior (nominat al premi estatunidenc Harvey).[1] Els seus àlbums de còmics més destacats són El año que vimos nevar, Las pelusas de mi ombligo, El hombre del perrito, No Te quiero pero..., Los días más largos, Mi organismo en obras[3] i Buñuel en el laberinto de las tortugas.[4][2]
L'obra de Fermín Solís es considera de la nova onada del còmic espanyol i són de caràcter costumista i a vegades tenen tints autobiogràfics. Tot i això, també ha experimentat amb el còmic policíac, el còmic infantil i el còmic històric.[1] Ha treballat d'il·lustrador per editorials com SM, La Galera, Pearson i Molino i en revistes i diaris com El País, Época i Mondo Sonoro.[1] [5]
Àlbums de còmics
Les obres més destacades de Fermín Solís són:
| ||
| ||
| ||
Nominat com a millor obra en el 22º Saló del Còmic de Barcelona. | ||
| ||
Nominat com a millor guió en el 23º Saló del Còmic de Barcelona. | ||
| ||
| ||
| ||
| ||
| ||
Imatge i fitxa de l'obra a Astiberri Ediciones Arxivat 2014-05-28 a Wayback Machine. |
| |
|
Altres obres
Les altres obres de còmic en les que Fermín ha participat com a autor, seguint l'ordre cronològic són:[1]
- 1997 - Sapoconcho, revista de còmic de l'editorial Museo do Humor, número 12.
- 1998 - Tals from the cuales, quadern de còmics de Comics Dragoon, número 1.
- 1999 - Cabezabajo, publicació amb còmics, de Cabezabajo Ediciones, números 1, 9, 11 i 14.
- 1999 - Rara avis, quadern de còmics, d Subterfuge Comix, número 3.
- 2000 - Monográfico, publicació amb còmics, número 67.
- 2001 - Lostebeosparalelos, quadern de còmics de l'editorial Dobledosis, número 9.
- 2002 - Colección cuarto y mitad, quadern de còmics d'Aralia Ediciones, número 3.
- 2002 - Dos veces breve, revista de còmics d'Ariadna Editorial, números 1, 2 i 3.
- 2002 - Buen provecho, revista de còmics editada per Cabezabajo Ediciones, Balboa Ediciones i Dolmen Editorial, números 1, 2 i 3.
- 2002 - Certamen de cómic Injuve, revista de còmics del Ministerio de Trabajo y Asuntos Sociales, número 5 (Cómic e ilustración injuve 02).
- 2003 - Tapa roja, àlbum de còmics d'Ediciones SinSentido.
- 2003 - Artículo 20, àlbum de còmics d'Astiberri Ediciones i Dolmen Editorial.
- 2003 - TOS, revista de còmics d'Ediciones SinSentido/Astiberri, números 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 i 13.
- 2003 - Dos veces breve, revista de còmics d'Ariadna Editorial, números 1, 7, 8, 9, 11, 15, 16, 18, 20 i 21.
- 2003 - Una historia con niño, àlbum de còmics d'Ediciones Plan B.
- 2004 - Vacas flacas, revista de còmics d'Ediciones Pocas Páginas, número 1.
- 2004 - Marzo, en tinta propia, àlbum de còmics.
- 2005 - Una casa para siempre, àlbum de còmics editat per Borobiltxo.
- 2006 - Colección dominó, àlbum de còmics de Dolmen Editorial, número 5 (Las pelusas de mi ombligo (2))
- 2006 - Los reyes elfos. Historia de Faerie, àlbums de còmics de Dolmen Editorial, números 1 (Los reyes elfos. Historias de Faerie i 2 (Los reyes elfos. Historia de Faerie II).
- 2007 - Colección doble seis, àlbum de còmics de Dolmen Editorial, número 1 (Solís ilustrado).
- 2007 - Lunas de papel, àlbum de còmics de Dibbuks.
- 2008 - José de Espronceda, quadern de còmics de l'Ajuntament d'Almendralejo.
- 2008 - Mi primer cómic, àlbum de còmics de Bang Ediciones, números 1 (Astro-ratón y bombillita, parece que chispea) i 7 (Astro ratón y bombillita 2).
- 2009 - Enfermo, publicació amb còmics d'Astiberri Ediciones.
- 2010 - El meu primer còmic, àlbum de còmics de Bang Ediciones, números 1 (En Cosmoporatolí i la Bombeta. Sembla que vol ploure i 7 (El Cosmoporatolí i la Bombeta 2).
- 2010 - Usted está aquí, àlbum de còmics de Dibbuks, números 1 (Usted extra aquí. La trenza), 1 (Vagón de metro), 2, (Cola de correos) i 4 (La foto).
- 2010 - Extremeños en Iberoamérica, àlbum de còmics editat per CEXECI.
- 2011 - Mi organismo en obras, àlbum de còmics d'Ediciones la Cupula.[8]
- 2012 - Apocalipsis segun San Juan, àlbum de còmics d'Editores de Tebeos S.L.
- 2013 - El diablo en la botella, la novela gráfica, àlbum de còmics de l'Editora Regional de Extremadura.
- 2013 - El Balanzin, quadern de còmics editat per APIE-EIEP, número 9.
Premis
Els premis més importants que ha guanyat Fermín Solís són:
- 2002 - Accèssit al Certámen de cómic e ilustración de l'Injuve.
- 2004 - Premi Josep Toutain a l'autor revelació del Saló Internacional del Còmic de Barcelona.[9]
- 2004 - Premi a l'Autor revelació a l'Expocomic de Madrid.[2]
- 2010 - Finalista al Premio Nacional de Cómic de España per Buñuel en el laberinto de las tortugas.
- Premi Pop-Eye a la millor novel·la gràfica per Buñuel en el laberinto de las tortugas.
- 2021 - Premi al millor còmic infantil i juvenil del 39 Comic Barcelona per Astro Ratón y Bombillita: Retorno a una tierra desconocida.[10]
Referències
- ↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 «Fermín Solís (Fermín Solís Campos)». tebeosfera. [Consulta: 15 maig 2014].
- ↑ 2,0 2,1 2,2 «Biografía de Fermín Solís». Comparte Libros. Arxivat de l'original el 23 de setembre 2015. [Consulta: 15 maig 2014].
- ↑ Vilches, Gerardo. «Mi orgasmo en obras (Fermín Solís)». entrecomics. [Consulta: 15 maig 2014].
- ↑ Barrera, L «Fermín Solís en el país de Buñuel». El Periódico de Extremadura, 21-09-2008 [Consulta: 15 maig 2014].
- ↑ García, Jorge. «El hombre del perrito de F. Solís». tebeosfera. [Consulta: 15 maig 2014].
- ↑ Barrero, Manuel. «Dan Laxante, de Solís». tebeosfera. [Consulta: 15 maig 2014].
- ↑ Barrero, Manuel. «El año que vimos nevar, de Fermín Solís». tebeosfera. [Consulta: 15 maig 2014].
- ↑ Vilches, Gerardo. «Mi organismo en obras». entrecomics. [Consulta: 15 maig 2014].
- ↑ «Edicions Anteriores del Saló Internacional del Còmic de Barcelona». Ficomic. Arxivat de l'original el 13 de maig 2014. [Consulta: 15 maig 2014].
- ↑ Cervantes, Xavier «'Siempre tendremos 20 años', de Jaime Martín, premi a la millor obra al Còmic Barcelona». Ara, 28-05-2021 [Consulta: 28 maig 2021]. «En la categoria de millor còmic infantil i juvenil el guanyador ha sigut Astro Ratón y Bombillita: Retorno a una tierra desconocida, de Fermín Solís (Bang Ediciones-Mamut)»
Enllaços externs
- Pàgina oficial de l'autor.
- blog de l'autor.
- Fermín Solís a Guia del Comic. Inclou enllaços a diverses entrevistes, ressenyes i obres de l'autor. Arxivat 2013-12-04 a Wayback Machine.
- Entrevista a Fermín Solís a 13 millones de naves. Arxivat 2014-08-15 a Wayback Machine.
- vídeo-entrevista de Fermín Solís dibuixant al YouTube.
- Entrevista a Fermín Solis a Entrecomics.