Pedra de recordança a l'Ermita de Sant Elm amb el text: «Des d'aquesta trona de Sant-Elm Ferran Agulló intuí la idea de batejar la Costa Brava»
Ferran Agulló i Vidal (Girona, 12 de setembre de 1863[1] - Santa Coloma de Farners, 2 de juliol de 1933)[2] era un periodista, poeta, gastrònom i polític pertanyent a la Lliga Regionalista de Catalunya. Fou un dels inventors del terme Costa Brava.[3]
Ferran Agulló va ser estudiant de l'IES Ramon Muntaner. Fou premiat diversos cops als Jocs Florals; i el 1893 va ser proclamat mestre en Gai Saber[5] en guanyar de cop l'Englantina d'or per Lo somni de Fivaller i la Flor Natural per L'eixut.[6] Fou present en diversos jurats dels Jocs Florals així com alguns consistoris. Després en va ser mantenidor els anys 1906, 1908, i 1915, i posteriorment el 1932 va ser nomenat president de l'esdeveniment. Va escriure molts llibres de poesia, i algunes obres menors de teatre (fins i tot actuar a l'escenari algun cop).[6]
Tot i que s'havia llicenciat en dret no va exercir mai d'advocat, ja que sempre treballà en el periodisme.[6] Visqué durant un temps a l'Uruguai on va fundar les publicacions El exportador español i La voz de España, i en va dirigir dues més. Quan va tornar a Catalunya va dirigir la revista L'Atlàntida conjuntament amb Manuel Folch i Torres des del 1898, i el Diario del Comercio des del 1900. Quan es va fundar la Lliga Regionalista el 1901 va esdevenir-ne el secretari general i a dirigir La Veu de Catalunya, que n'era la tribuna pública: en aquest diari Agulló hi publicava les cròniques parlamentàries del Congrés i les seves dures valoracions sota el pseudònim de "Pol".[6]
Als anys 30 va escriure el Llibre de la cuina catalana, lligada a la cuina dels Països Catalans i on per primera vegada la planteja "de forma decidida" com una cuina nacional.[3] Va definir rigorosament les bases de la cuina catalana i la va relacionar per primer cop amb l'occitana, situant-les en els mateixos contexts culturals.[3]
L'activitat política
El 1899 s'inicià en política fent de secretari de la Junta Organizadora de las Adhesiones al Programa del General Polavieja, esdevenint després la Unió Regionalista. Quan aquesta es fusionà amb el Centre Nacional Català va néixer la Lliga Regionalista i Ferran Agulló en fou designat secretari general. Com a tal encapçalà dures campanyes contra el caciquisme i a favor del sufragi universal.[6]
A nivell empresarial, va associar-se amb Emili Cuatrecasas i Buquet (1902-1965), fundador del despatx d'advocats Cuatrecasas Abogados.[7]
L'anècdota del terme "Costa Brava"
A l'Ermita de Sant Elm hauria intuït el nom de la Costa Brava parlant de la "nostra costa brava" tot i que ambdós: el lloc de la seva inspiració i el nom, romanen controvertits.[8] Va publicar-lo per a la primera vegada en la seva columna diària a La Veu de Catalunya del 12 de setembre de 1908.[9]
Obres
Recull de poesies de Ferran Agulló publicades l'any 1914 per la col·lecció Lectura Popular Biblioteca d'autors catalans de la Il·lustració CatalanaAntologia catalana
A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Ferran Agulló i Vidal
Vegeu texts en català sobre Ferran Agulló i Vidal a Viquitexts, la biblioteca lliure.
↑«Llibre de Baptismes (1858-1865) pàg.231». Arxiu Diocesà de Girona - Arxiu Parroquial de la Catedral de Girona, 14-09-1863. [Consulta: 25 setembre 2019].
↑ «Ahir morí el destacat prohom de la Lliga Regionalista, Ferran Agulló i Vidal (Pol)». L'Autonomista, 9412, 03-07-1933, pàg. 2 [Consulta: 15 setembre 2021].
↑ 3,03,13,2Fàbrega, Jaume. El gust d'un poble. Cossetània, 2002. ISBN 84-9568-491-8.
↑«Llibre de Matrimonis (1881-1891) pàg.442». Arxiu Diocesà de Girona - Arxiu Parroquial de Sant Feliu de Guíxols, 02-04-1888. [Consulta: 25 setembre 2019].
↑Diccionari biogràfic de l'Acadèmia de Bones Lletre. Barcelona: Reial Acadèmia de Bones Lletres : Fundació Noguera, 2012, p. 19. ISBN 9788493888510.
↑ 6,06,16,26,36,46,5Diccionari d'Història de Catalunya. Barcelona: Ed. 62, 1998, p. 15. ISBN 84-297-3521-6.
↑Revista El Tema de los Temas, CUATRECASAS ABOGADOS Arxivat 2011-05-16 a Wayback Machine.