Francisco Pareja
Biografia | |
---|---|
Naixement | segle XVI ![]() |
Mort | 25 gener 1628 ![]() |
Religió | Església Catòlica ![]() |
Activitat | |
Ocupació | lingüista, escriptor, missioner ![]() |
Orde religiós | Franciscans ![]() |
Francisco Pareja (mort el 25 de gener de 1628) va ser un missioner franciscà espanyol a la Florida Espanyola, on fou assignat a la missió de San Juan del Puerto. Va esdevenir portaveu de la comunitat franciscana davant dels governs espanyol i colonial, fou un líder entre els missioners, i va exercir com a custodio per a la comunitat a la Florida. Després que l'organització franciscana va ser ascendida a província, Pareja va ser escollit com a provincial pels seus companys missioners en 1616.
Va ser conegut principalment per la seva labor de lingüista: va desenvolupar un sistema escrit pel timucua i va publicar en 1612 el primer llibre en una llengua ameríndia, un catecisme en espanyol i timucua. De 1612 a 1627 va publicar diverses obres en espanyol i timucua per al seu ús per part dels seus companys missioners; 6 de les seves obres s'han conservat. Va ensenyar als timucues a llegir i escriure en sis mesos.
Joventut
Pareja probablement va néixer a Auñón (Guadalajara), a la diòcesi de Toledo, encara que es desconeix quan va néixer. Hauria estudiat en una escola i seminari allí.
Carrera
Pareja va viatjar a Florida amb altres onze franciscans amb la finalitat d'establir missions pels amerindis de Florida.[1] Va ser el tercer esforç espanyol per establir missions. Els germans continuaren els esforços anteriors sense èxit dels missioners jesuïtes, un dels quals havia estat martiritzat; els altres havien tornar a Espanya. Un grup de 13 franciscans van arribar al San Agustín en 1587. En el termini de cinc anys, la majoria dels franciscans s'havia desanimat per la seva falta de progrés i havia marxat.[2]
Pareja va arribar a San Agustín en 1593 o començaments de 1594 i va treballar com missioner a la costa est de la península, especialment en San Juan del Puerto, la doctrina (missió) creada pels franciscans el 1587 a la vila principal del cacicat Saturiwa d'aquesta zona. El poble practicava l'agricultura intensiva, la caça i la pesca, i havia desenvolupat un govern.[2]
Els franciscans desenvoluparen una organització de múltiples nivells, amb una doctrina com a base on un frare resident ensenyar el cristianisme. Altres llocs, anomenats visitas, van ser fundats als pobles més distants, on el frare resident visitava els diumenges i festius. El grup total de frares associats amb una doctrina s'anomenava custodia i dirigit per un d'ells, anomenat custodio.[2] Pel 1602 la doctrina de San Juan del Puerto tenia nou visitas associades[3]
La doctrina de Pareja es trobava a l'actual illa Fort George vora la desembocadura del riu St. Johns en l'actual Jacksonville. Un cacique governava la vila timucua que era associada amb San Juan del Puerto; el poble parlava el dialecte mocama. En 1603 una saturiwa que els espanyols anomenaven Maria fou cacica; l'any següent va dir als espanyols que el seu poble era complagut amb el pare Pareja. Ella podria haver governat en la dècada de 1620.[4]
Pareja va aconseguir cert èxit amb els saturiwa; en 1602 hi havia 500 cristians en la seva custodia.[4] Gairebé es van confirmar aquest nombre durant una visita el 1606 del bisbe Altamirano, incloent la Cacica Maria i cinc dels seus cacics subordinats de la zona.[5]
Desenvolupant el timucua escrit
En el seu èxit més significatiu, Pareja va desenvolupar una forma de llenguatge escrit per a la llengua timucua. El seu catecisme en espanyol i timucua, publicat en 1612, va ser el primer llibre escrit en una llengua indígena de les Amèriques.[6] Des de 1627 va publicar nombrosos altres treballs en ambdós idiomes.[2] Gràcies als seus llibres i ensenyaments, tant homes com dones timucua van aprendre a llegir i escriure en menys de sis mesos. Van ser capaços d'escriure cartes a si en la seva llengua.[7] Les seves obres van ser distribuïdes a altres franciscans i els va permetre alfabetitzar i cristianitzar els timucua. Des del segle xx, la seva obra també ha estat estudiada per la seva anàlisi de l'etnografia dels pobles indígenes.[6]
Pareja també treballà a la Missió de San Pedro de Mocama a l'illa Cumberland (actualment Geòrgia), on va servir els Tacatacuru, un altre grup de parla mocama. S'hi trobava allí durant la revolta Guale de 1597. Fou l'últim guardià, o funcionari, del monestir de la Immaculada Concepció a San Agustín. Durant 1609-1612 va servir com a custodio dels Franciscans de Florida.
Quan l'organització de l'església franciscana a Florida i Cuba va ser elevada al rang de provincia anomenada Santa Elena de la Florida en 1616 Pareja va ser escollit provincial pels seus companys franciscans.[5][8] Cercant més suport financer dels franciscans, va escriure al govern colonial, que semblava afavorir els soldats: "nosaltres som els que suporten la càrrega i les calors, i som nosaltres els qui sotmetem i conquerim la terra."[9] L'últim registre contemporani d'ell fou la referència d'un company franciscà al seu treball a la Florida en el llibre publicat en 1627.[7]
En el seu últim càrrec, Pareja es va unir a la Província del Sagrat Evangeli a Mèxic. Va morir a Mèxic en 1628.[8]
Obres
Pareja és conegut per haver publicat els primers llibres en una llengua indígena del que ara són els Estats Units. Va publicar diversos llibres entre 1612 i 1627 en timucua i castellà. Les seves obres conegudes són:
- Catecismo En lengua Castellana y Timuquana (Mexico, 1612)
- Catecismo y Breve Exposición de la Doctrina Cristiana" (Mexico, 1612)
- Confessionario En lengua Castellana y Timuquana Con algunos consejos para animar al penitente (Mexico, 1613)
- Gramatica de la lengua Timuquana de Florida (Mexico, 1614)
- Catecismo de la Doctrina Cristiana En lengua Timuquana (Mexico, 1617)
- Catecismo y Examen para los que Comulgan, En lengua Castellana y Timuquana (Mexico, 1627)
A més, fou conegut per haver publicat dues obres religioses i compilar un diccionari, que no s'ha trobat.[6]
Referències
- ↑ Maynard Geiger, Biographical Dictionary of the Franciscans, p. 85
- ↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 Daniel Stowell, (October 1996). Timucuan Ecological and Historic Preserve: Historic Resource Study, National Park Service, pp. 16-17, accessed 12 May 2010
- ↑ Stowell (1996), p. 13
- ↑ 4,0 4,1 Stowell (1996), p. 14
- ↑ 5,0 5,1 Stowell (1996), p. 15
- ↑ 6,0 6,1 6,2 Jerald T. Milanich and William C. Sturtevant, Francisco Pareja's 1613 'Confessionario:' A Documentary Source for Timucuan Ethnography (Tallahassee, Florida: Division of Archives, History and Records Management, 1972)
- ↑ 7,0 7,1 Luis Gerónimo de Oré, Martyrs of Florida, p. 103
- ↑ 8,0 8,1 "Francisco Pareja", Catholic Encyclopedia, New York: Robert Appleton Co., 1911, accessed 12 May 2010
- ↑ Luis Gerónimo de Oré, Martyrs of Florida, pp. 107-108, 131-132
Fonts
- Amy Turner Bushnell, Situado and Sabana: Spain's Support System for the Presidio and Mission Provinces of Florida, New York: Anthropological Papers of the American Museum of Natural History, 1994
- Michael V. Gannon, Cross in the Sand: The Early Catholic Church in Florida, 1513-1870, Gainesville, Florida: University Presses of Florida, 1965
- Eugene Lyon, The Enterprise of Florida: Pedro Menéndez de Áviles and the Spanish Conquest of 1565-1568, Gainesville, Florida: University Presses of Florida, 1976
Bibliografia addicional
- Barcia, Ensayo Cronológico (Madrid, 1723)
- Vetancurt, Menologia (Mexico, 1697)
- Torquemada, Monarquia Indiana (Madrid, 1723)
- Shea, Catholic Church in Colonial Days (New York, 1886)
- ____, Catholic Missions (New York, 1854)
- Pilling, North American Linguistics (Washington, 1884)
- Sabin, Dictionary of Books Relating to America, V (New York, 1884)
Enllaços externs
- "Francisco Pareja", Catholic Encyclopedia, New York: Robert Appleton Co., 1911