Galligants
| |||
Tipus | Curs d'aigua ![]() | ||
---|---|---|---|
Inici | |||
Cota inicial | 285 m | ||
Entitat territorial administrativa | Girona ![]() | ||
Localització | massís de les Gavarres ![]() | ||
Final | |||
Cota final | 67 m | ||
Entitat territorial administrativa | província de Girona (Catalunya) ![]() | ||
Localització | Onyar ![]() | ||
![]() | |||
Afluent | |||
Conca hidrogràfica | conca del Ter ![]() | ||
Dades i xifres | |||
Mida | 4,5 (![]() | ||
El Galligants és un dels quatre rius de Girona.[1] El Galligants neix a les Gavarres i s'escola fins al pla de Girona a través de la vall de Sant Daniel, on s'uneix al riu Onyar i aquest alhora ho fa al Ter al cap de pocs metres. El tram urbà del riu se situa entre els burgs medievals de Sant Feliu i de Sant Pere.
Té un pendent molt gran entre 12% i 14%, fet que sempre ha estat una amenaça per a la ciutat.[2] L'any 1843 el Galligants fou el causant d'una de les pitjors inundacions de la ciutat fins a quatre metres, en la qual es negaren els barris de Sant Pere i de la Barca i moriren com a mínim 115 persones de la classe obrera o fins a 130 segons les fonts.[3] El total de cases arrasades per l'avinguda del Galligants va ser de 22, entre la plaça de Sant Pere i els carres de Llop i Bellaire. A més, van quedar 150 cases en estat ruïnós a la zona dels carrers de la Barca, Pou Rodó, Sant Narcís, Llop, Rosa i Pujada de Santa Llúcia.[4]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d3/Temps_de_flors_2007_Edici%C3%B3_52_046.jpg/220px-Temps_de_flors_2007_Edici%C3%B3_52_046.jpg)
El 2013 s'ha restaurat la riba esquerra i el camí per vianants fins a la plaça de les Sardanes a Sant Daniel, dins del marc del projecte transfronterer Res'pir, destinat a restaurar els intineraris naturals i fomentar el turisme actiu i de natura.[5] La confluència amb l'Onyar, canalitzada i soterrada, forma una barrera infranquejable per a la fauna aquàtica.[6] A més, la sedimentació va fer desaparèixer tots els gorgs permanents, que eren hàbitats importants i refugis per als peixos i s'estudia com restablir-los.[7]
- Afluents[8]
- torrent de Campdorà
- riera de Sant Miquel[9]
- torrent Estela
- riera de can Llinàs
- riera de la Torre
- riera del Polvorí
- torrent del Calvari
- torrent de Santa Margarida.
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- ↑ «Galligants». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
- ↑ «Riuada del Riu Galligants a Girona 18-19 setembre 1843» (pdf). Fitxa informativa de les marques de l'aigua al territori p. 10. Agència Catalana de l'Aigua (ACA), s.d. [Consulta: 2 octubre 2019].
- ↑ Riuada del Riu Galligants (ACA), s.d., p. 1, 7.
- ↑ Riuada del Riu Galligants (ACA), s.d., p. 2.
- ↑ Nadal, Jordi «Restauren el marge esquerre del riu Galligants a Girona». El Punt Avui, 07-11-2013, pàg. 17.
- ↑ Pou i Rovira, Quim; et alii. Restauració i recuperació d'hòbitats i espècies aquàtics d'interès a la Vall de Sant Daniel. Girona: Ajuntament de Girona, novembre 2013, p. 21. Arxivat 2017-10-31 a Wayback Machine.
- ↑ Pou i Rovira et allii, 2013, p. 19-20, 27.
- ↑ Xunclà, Fèlix; Parés, Assumpció Parés. «El pont de la Font del Bisbe». Els ponts de Girona. [Consulta: 3 octubre 2019].
- ↑ Riuada del Riu Galligants (ACA), s.d., p. 1.