Gaspar Noé
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 27 desembre 1963 ![]() Buenos Aires (Argentina) ![]() |
Residència | París ![]() |
Formació | École nationale supérieure Louis-Lumière ![]() |
Alçada | 1,73 m ![]() |
Activitat | |
Ocupació | director de cinema, muntador, actor de cinema, actor, guionista, productor de cinema, director de fotografia ![]() |
Activitat | 1985 ![]() |
Ocupador | European Graduate School ![]() |
Gènere | Cinema d'art i assaig ![]() |
Família | |
Cònjuge | Lucile Hadzihalilovic ![]() |
Pare | Luis Felipe Noé ![]() |
Premis
| |
Signatura ![]() ![]() | |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/78/Enter_the_Void_by_Gaspar_No%C3%A9.jpg/220px-Enter_the_Void_by_Gaspar_No%C3%A9.jpg)
Gaspar Noé (Buenos Aires, 27 de desembre de 1963) és un director de cinema argentí. També ha treballat com a operador de càmera, muntador i productor i ajudant de direcció. Ha realitzat la majoria dels seus llargmetratges a França lloc on resideix des de fa anys.
És fill del pintor argentí Luis Felipe Noé.
Biografia
Gaspar ha desenvolupat dins del cinema càrrecs com operador de càmera, muntador i productor. La seva carrera comença amb el migmetratge carn el 1991, però és el 2002 quan entra per la porta gran al món del cinema amb la presentació en el Festival de Canes de la polèmica obra Irreversible.[1]
Filmografia
Curtmetratges
- Tintarella di luna (1985)
- Pulpe amère (1987)
- Carne (1992)
- Une expérience d'hypnose télévisuelle (1995)
- Sodomites (1998)
- Intoxication (1998)
- Eva (2005)
- Destricted (segment de We Fuck Alone) (2006)
- 8 (segment, SIDA) (2007)
- 7 Days in Havana (segment per anunciar)[2]
Largmetratges
- 1998: Seul contre tous
- 2002: Irreversible
- 2009: Enter the Void
- 2015: Love
- 2018: Climax
Videoclips
- 1996: Je n'ai pas, Mano Solo / Les Frères Misère
- 1998: Insanely Cheerful, Bone Fiction
- 1999: Je suis si mince, Arielle
- 2004: Protège-moi, de Placebo (Va ser censurat pel seu contingut)
Publicitat
- 2008: Yves Saint-Laurent:La Nuit de l'Homme, amb Vincent Cassel
Altres feines
Ajudant de direcció
- 1985: Tangos, l'exil de Gardel, de Fernando E. Solanas
- 1988: Le Sud (Sur), de Fernando E. Solanas
Càmera
- 1996: La Bouche de Jean-Pierre, de Lucile Hadzihalilovic
- 1998: Good Boys Use Condoms, de Lucile Hadzihalilovic
Actor
- 1995: Cinémation n°1749, de Gérard Courant - D'ell mateix
- 1996: Le Rocher d'Acapulco, de Laurent Tuel - Jean-Marc (Veu)
- 1997: Dobermann, de Jan Kounen - De venedor
- 2002: Irréversible, d'ell mateix - Un client del bar Rectum
Premis
Seul contre tous
- Premi de la Setmana de la Crítica i premi de la juventud al Festival de Cannes
- Premi de la crítica internacional al Festival de film de Sarajevo
- Premi especial del jurat al Retrobaments franco-americans d'Avinyó
- Premi al millor actor al Festival international de cinema francophon de Namur
- Premi al millor guió al Festival internacional de cinema de Catalunya
- Premi a la millor òpera prima i a la millor fotografia al Festival International de Cinema d'Estocolm
- Premi Especial [Où ?]
Referències
- ↑ [enllaç sense format] http://www.cineclubvila.cat/llargmetratge/410-Irreversible.html Arxivat 2011-09-08 a Wayback Machine. Polèmica Irreversible
- ↑ Hopewell, John. «Del Toro set to spend '7 Days in Havana' (anglès)». Variety, 08-12-2010. [Consulta: 9 desembre 2010].
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Gaspar Noé
- http://www.letempsdetruittout.net/gasparnoe/ Arxivat 2010-11-21 a Wayback Machine.