Henri Frankfort
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 24 febrer 1897 ![]() Amsterdam (Països Baixos) ![]() |
Mort | 16 juliol 1954 ![]() Londres ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Egiptologia i arqueologia ![]() |
Ocupació | egiptòleg, explorador, professor d'universitat, arqueòleg de l'Orient Pròxim, historiador de l'art ![]() |
Ocupador | Universitat d'Amsterdam, Professor extraordinari (1933–1938) Universitat de Chicago Universitat de Londres ![]() |
Membre de | Reial Acadèmia d'Arts i Ciències dels Països Baixos (membre estranger) (1950–) Societat Filosòfica Americana (1948–) Reial Acadèmia d'Arts i Ciències dels Països Baixos (membre corresponent) (1944–1950) ![]() |
Família | |
Cònjuge | Enriqueta Harris (1952–) Henriette Groenewegen-Frankfort (1923–1952), divorci ![]() |
Premis
|
Henri Hans Frankfort (Amsterdam, 24 de febrer de 1897 - Londres 16 de juliol de 1954) va ser un egiptòleg, arqueòleg i orientalista neerlandès.
Biografia
Va estudiar història a la Universitat d'Amsterdam, i posterior es va desplaçar a Londres, on, en 1924, va obtenir un grau MA amb Sir Flinders Petrie del University College. En 1927 va obtenir un doctorat a la Universitat de Leiden. Es va casar amb Henriette Groenwegen i posteriorment amb Enriqueta Harris.
Entre 1925 i 1929 Frankfort va ser director de les excavacions de l'Egypt Exploration Society (EES) de Londres a Al-Amārna, Abidos i Armant. En 1929 va ser convidat per Henry Breasted per ocupar el càrrec de Field Director de l'Institut Oriental de Chicago en la seva expedició a l'Iraq. En morir Fritz Saxl, va ser nomenat el 1948 director de l'Institut Warburg de Londres, càrrec que va ostentar fins a la seva mort (i que va ser ocupat llavors per Gertrud Bing).
El 1937 Frankfort i Emil Kraeling van identificar una dona al Relleu Burney (c 1700 aC) com la Lilit de la mitologia jueva posterior,[1] tot i que aquesta identificació, en l'actualitat, és rebutjada de manera generalitzada.[2]
Juntament amb Ernest Wallis Budge, va proposar la idea, revolucionària en el seu temps, que la civilització egípcia va sorgir d'una base africana en comptes d'asiàtica (tant en els aspectes culturals, com religiosos i ètnics). Va escriure 15 llibres i monografies i uns 73 articles en revistes, tots sobre l'antic Egipte, arqueologia i antropologia cultural, especialment sobre els sistemes religiosos de l'Antic Orient Pròxim.
Erik Hornung en la seva influent obra "Conceptions of God in Ancient Egypt, The One and the Many" va reconèixer el seu deute amb les obres prèvies escrites per Henri Frankfort.[3]
Bibliografia
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- The Mural Painting of el-Amarna (1929)
- The Cenotaph of Seti I at Abydos (amb A. de Buck i B. Gunn, 1933)
- The City of Akhenaten volume II (amb JDS Pendlebury, 1933)
- The Intellectual Adventure of Ancient Man (1946) (posteriorment titulat 'Before Philosophy';.
- Ancient Egyptian Religion: an Interpretation (1948)
- Kingship and the Gods (1948)
- The Art and Architecture of the Ancient Orient (1954)
Referències
- ↑ H. Frankfort: “The Burney Relief” in AfO, Berlin, 1937/39, Vol. XII, p. 129f 3. D. Opitz: “Die vogelfüssige Göttin.
- ↑ Bible review Biblical Archaeology Society - 2001 "Earlier this century, Henri Frankfort and Emil GH Kraeling identified the figure as Lilith.4 In the Talmud, Lilith is described as having wings, as Janet Howe Gaines notes in the previous article in this issue."
- ↑ "Egypt, Trunk of the Tree: The contexts", Simson R. Najovits, p. 130, Algora, 2003, ISBN 0-87586-221-7