Joan Rocamora i Cuatrecasas
Biografia | |
---|---|
Naixement | 1914 ![]() Barcelona ![]() |
Mort | 2003 ![]() Buenos Aires ![]() |
Activitat | |
Ocupació | Bioquímic |
Premis
|
Joan Rocamora i Cuatrecasas (Barcelona 1914 - Buenos Aires 2003) fou un metge català.
Biografia
Estudià medicina a la Universitat de Barcelona i milità a Esquerra Republicana de Catalunya. Quan esclatà la guerra civil espanyola fou voluntari al desembarcament de Mallorca i al front d'Aragó, on formà part de les Milícies Pirinenques.[1][2]
Quan acabà la guerra s'exilià a l'Argentina, on hi treballà com a metge radiòleg i publicà treballs científics sobre aquesta especialitat i sobre reumatologia. També fou president del Casal de Catalunya de Buenos Aires i també dirigí la revista Catalunya del 1954 al 1965.[3] Fou editor del Llibre blanc de Catalunya de 1958, on col·laborà un grup molt significatiu d'intel·lectuals catalans exiliats per tal de denunciar l'opressió del franquisme a Catalunya. El 1984 va rebre la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya.[4]
Obres
- El Casal de Catalunya a Buenos Aires (1991)
- Catalans a l'Argentina
- Records d'un exiliat a Amèrica (1995)
Referències
- ↑ de Ramon i Vidal, Jaume. REGIMENT PIRINENC NUM 1 DE CATALUNYA (en (en català)). Rafael Dalmau Editor, 2004. ISBN ISBN 9788423206711. Arxivat 2017-09-07 a Wayback Machine.
- ↑ «Médio siglo en el exilio», 16-10-1985. [Consulta: 7 setembre 2017].
- ↑ «Joan Rocamora i Cuatrecasas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
- ↑ «Joan Rocamora i Cuatrecases».
Enllaços de referència
- Joan Rocamora i Cuatrecasas | Galeria de Metges Catalans