Karahan Tepe
(tr) Karahantepe ![]() | ||||
| ||||
Tipus | Tel i jaciment arqueològic ![]() | |||
---|---|---|---|---|
Localització | ||||
Entitat territorial administrativa | Província de Şanlıurfa (Turquia) ![]() | |||
| ||||
Història | ||||
Període | neolític ![]() | |||
Karahan Tepe és un jaciment arqueològic situat a la província de Şanlıurfa de Turquia. El jaciment d'unes 15 ha, és a prop de Göbekli Tepe i els arqueòlegs també hi han descobert pilars en forma de T. Segons el diari turc Daily Sabah, fins al 2020 les excavacions havien descobert 250 obeliscs amb figures d'animals.[1][2]
Karahan Tepe només va ser habitat durant el neolític preceràmic (9500 a 6400 aC). Els indicis semblen assenyalar que el període d'ocupació va ser més concretament entre el 8500 i el 8000 aC.
Situació
El lloc es troba a prop del poble de Yağmurlu i aproximadament a 46 quilòmetres a l'est de Göbekli Tepe, que sovint se l'anomena el seu jaciment germà.[2][3] Forma part del projecte Göbeklitepe Culture and Karahantepe Excavations. La zona és coneguda com "Keçili tepe" per la gent local.
Forma part d'una regió de jaciments similars, que tot just s'estan descobrint, coneguda com el Taş Tepeler.[2][4]
Descripció
Les antigues estructures de Karahan Tepe van ser descobertes el 1997 per investigadors prop del veïnat de Kargalı, al Parc Nacional de les Muntanyes de Tek Tek.[5]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/03/Gir%C3%AA_Ke%C3%A7el12.jpg/271px-Gir%C3%AA_Ke%C3%A7el12.jpg)
Necmi Karul, arqueòleg de la Universitat d'Istanbul, va dir a l'Agència Anadolu el 2019: "L'any passat, es van reprendre els treballs d'excavació a Karahantepe [Kectepe], a uns 60 km d'on es troba Göbeklitepe, i hi vam trobar rastres d'estructures especials, obeliscs, escultures d'animals, i descripcions, així com simbolisme similar”.[6]
Existeix una estructura que es va tallar a la roca amb unes dimensions de 8×6 metres, que es creu que tenia finalitats especials. Hi ha un cap humà al mig del llarg mur de l'edifici. El cap representa un home, el coll del qual s'assembla a una serp, que sobresurt de la roca. Davant d'aquest cap, s'hi van construir quatre obeliscs en forma de fal·lus a la primera fila i sis a la posterior. A l'edifici s'hi baixava per una banda amb una escala i des de l'altra s'hi accedia per una altra escala. Es pensa que l'edifici tenia una funció ritual. El lloc es va omplir de sediment i runes en algun moment del passat, el que ha permès de conservar l'espai de columnes. Aquestes estructures han estat descrites com a "tòtems fàl·lics".[2]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/38/Gir%C3%AA_Ke%C3%A7el10.jpg/318px-Gir%C3%AA_Ke%C3%A7el10.jpg)
A Karahantepe, el farciment arqueològic cobreix una superfície de gairebé 10 hectàrees, que augmenta en cinc hectàrees més si s'hi inclouen les pedreres d'on es van extreure les columnes en forma de T.[7] Al vessant oest del turó, emprat a l'època com a pedrera, hi ha un pilar inacabat de 5,5 m d'alçada, que sens dubte donarà informació de les tècniques utilitzades.[8] A diferència de Göbekli Tepe, aquest jaciment utilitza un turó natural i els bancs són excavat a la roca calcària; també hi trobem pilars disposats en un passadís (mentre que a Göbekli Tepe, formen sempre un cercle).
La Universitat d'Istanbul va revelar el 2021 que, durant el procés d'abandonament premeditat del jaciment, algunes de les estàtues humanes havien estat decapitades, se'ls havia tallar el nas i els caps s'havien col·locat al revés mirant cap a les parets. La gran sala central és una circumferència de 23 metres de diàmetre, el sostre del qual estava sostingut per dos grans pilars en forma de T, actualment enderrocats sobre el paviment. S'ha cregut que en aquest recinte seria on s'hi ubicaria el tron del líder de la comunitat o la divinitat en qüestió. Tot i que s'han trobat tant escultures d'animals com d'humans en pedra calcària, en una segona fase cronològica hi desapareixen les figures zoomòrfiques a favor de les antropomòrfiques.[6]
Karahan Tepe va ser ocupat durant el IX mil·lenni aC. Segons Bahattin Çelik, el turó es trobava en una zona favorable per a la caça en aquell moment, perquè estava situat entre la plana de Harran i el paisatge muntanyós.
Cronologia relativa
aC 11000 | Europa | Egipte | Síria Llevant | Anatòlia | Khabur | Jabal Sinjar Assíria | Tigris mitjà | Baixa Mesopotàmia | Iran (Khuzistan) | Iran | Indus/ Índia | Xina |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
10000 | Neolític preceràmic A Gesher[10] Mureybet (10,500 aC) | Ceràmica primerenca (18.000 aC)[11] | ||||||||||
9000 | Jericó Tell Abu Hureyra (Agricultura)[12] | |||||||||||
8000 | Neolític preceràmic B Jericó Tell Aswad | Göbekli Tepe Çayönü Aşıklı Höyük Karahan Tepe | Neolític inicial (Ceràmica) Nanzhuangtou (8500–8000 aC) | |||||||||
7000 | Egipte neolític Nabta Playa (7500 aC) | Çatalhöyük (7500–5500 aC) Hacilar (7000 ac) | Tell Sabi Abyad Bouqras | Jarmo | Ganj Dareh Chia Jani Ali Kosh | Mehrgarh I[10] | ||||||
6500 | Europa neolítica Franchthi Sesklo (Agricultura)[13] | Neolític preceràmic C ('Ain Ghazal) | Neolític ceràmic | Neolític ceràmic | Chogha Bonut | Teppe Zagheh | Neolític ceràmic Peiligang | |||||
6000 | Neolític ceràmic | Neolític ceràmic Cultura Jarmukiana | Neolític ceràmic | Neolític ceràmic | Neolític ceràmic | Neolític ceràmic | ||||||
5600 | Faium A | Amuq A | Halaf Halaf-Obeid | Umm Dabaghiya | Samarra (6000–4800 aC) | Tepe Muhammad Djafar | Tepe Sialk | |||||
5200 | Ceràmica de bandes (5500–4500 aC) | Amuq B | Neolític ceràmic | Hassuna | Obeid 1 (Eridu 19–15) Obeid 2 (Hajji Mohammed) (Eridu 14–12) | Susiana A | Yarim Tepe Hajji Firuz Tepe | |||||
4800 | Neolític ceràmic Merimde | Amuq C | Hacilar Mersin 22–20 | Hassuna tardà Gawra 20 | Tepe Sabz | Kul Tepe Jolfa | ||||||
4500 | Amuq D | Gian Hasan Mersin 19–17 | Obeid 3 | Obeid 3 (Gawra) 19–18 | Obeid 3 | Khazineh] Susiana B | ||||||
3800 | Badariana Naqada | Obeid 4 |
Referències
- ↑ «New Karahantepe settlement may be older than Göbeklitepe» (en anglès). Daily Sabah, 27-11-2020. [Consulta: 12 octubre 2022].
- ↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 «Is an unknown, extraordinarily ancient civilisation buried under eastern Turkey?» (en anglès). The Spectator, 08-03-2022. [Consulta: 12 octubre 2022].
- ↑ «Karahan Tepe is Called The 'Sister Site' Of Gobekli Tepe In Turkey (And Is Just As Old)» (en anglès). The Travel, 31-10-2021. [Consulta: 12 octubre 2022].
- ↑ «Karahantepe on way to be new face of Turkey» (en anglès). Hürriyet Daily News, 04-04-2020. [Consulta: 12 octubre 2022].
- ↑ «Karahantepe excavations start in Şanlıurfa» (en anglès). Hürriyet Daily News, 07-10-2019. [Consulta: 12 octubre 2022].
- ↑ 6,0 6,1 «Turkey: Conservation, not excavation, focus in Gobeklitepe» (en anglès). Anadolu Agency, 08-03-2020. [Consulta: 12 octubre 2022].
- ↑ Karul, 2021, p. 22.
- ↑ «Karahan Tepe: Even Older Than Göbekli Tepe?» (en anglès). Sailingston Travel, 26-02-2021. [Consulta: 12 octubre 2022].
- ↑ Liverani, Mario. The Ancient Near East: History, Society and Economy (en anglès). Routledge, 2013, p. 13, Taula 1.1 "Chronology of the Ancient Near East". ISBN 9781134750917.
- ↑ 10,0 10,1 Shukurov, Anvar; Sarson, Graeme R.; Gangal, Kavita «The Near-Eastern Roots of the Neolithic in South Asia» (en anglès). PLOS One, 9 (5), 07-05-2014, pàg. e95714. Bibcode: 2014PLoSO...995714G. DOI: 10.1371/journal.pone.0095714. ISSN: 1932-6203. PMC: 4012948. PMID: 24806472.
- ↑ Bar-Yosef, Ofer; Arpin, Trina; Pan, Yan; Cohen, David; et al. «Early Pottery at 20,000 Years Ago in Xianrendong Cave, China» (en anglès). Science, 336(6089), 29-06-2012, pàg. 1696-1700. Bibcode: 2012Sci...336.1696W. DOI: 10.1126/science.1218643. ISSN: 0036-8075. PMID: 22745428.
- ↑ Thorpe, I. J.. The Origins of Agriculture in Europe (en anglès). Routledge, 2003, p. 14. ISBN 9781134620104.
- ↑ Price, T. Douglas. Europe's First Farmers (en anglès). Cambridge University Press, 2000, p. 3. ISBN 9780521665728.
- ↑ Stiebing, William H. (Jr); Helft, Susan N. Ancient Near Eastern History and Culture (en anglès). Routledge, 2017, p. 25. ISBN 9781134880836.
Bibliografia
- Karul, (). "". 86 (86): 22. ISSN, Necmi «Buried Buildings at Pre Pottery Neolithic Karahantepe / Karahantepe Çanak-Çömleksiz Neolitik Dönem Gömü Yapıları 2021». Türk Arkeoloji ve Etnografya Dergisi 86, 86, 2021, pàg. 19-31. ISSN: 1302-9231.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)