Karl Ernst Claus
![]() | Per a altres significats, vegeu «Karl Claus». |
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 23 gener 1796 ![]() Tartu (Estònia) ![]() |
Mort | 24 març 1864 ![]() Tartu (Estònia) ![]() |
Sepultura | Cementeri de Raadi ![]() |
Formació | Universitat Imperial de Dorpat - Master of Philosophy (–1837) Universitat Imperial de Dorpat - Candidate of Philosophy (en) ![]() ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Química, tecnologia farmacèutica i botànica ![]() |
Ocupació | químic, professor d'universitat, farmacèutic, botànic ![]() |
Ocupador | Universitat Imperial de Dorpat (1852–1864) Universitat Imperial de Kazan (1837–1852) ![]() |
Membre de | Acadèmia de Ciències de Sant Petersburg (membre corresponent) (1861–) Acadèmia Prussiana de les Ciències ![]() |
Obra | |
Estudiant doctoral | Aleksandr Bútlerov ![]() |
Abrev. botànica | Claus ![]() |
Cronologia | |
1844 | descobriment ![]() |
Premis
| |
![]() |
Karl Ernst Claus (en rus Карл Ка́рлович Кла́ус), nascut a Dorpat, Imperi Rus, actualment Tartu, Estònia el 22 de gener de 1796 i traspassat el 24 de març de 1864, fou un químic i naturalista rus d'origen alemany del Bàltic, professor en la Universitat de Kazan,[2] i descobridor de l'element químic ruteni.
Fou apotecari a Sant Petersburg i a Kazan. El 1828 organitzà una expedició als Urals per estudiar els minerals, la flora i la fauna.
Claus descobrí l'element químic ruteni,[3] que és un element de transició. El seu nom prové de Rutenia (el nom llatí de Rússia).[4][5]
La seva tesi doctoral fou sobre la bioquímica i la fotoquímica de les plantes: Grundlagen der analytischen Phytochemie
L'abreviatura Claus s'empra per indicar a Karl Ernst Claus com autoritat en la descripció i classificació dels vegetals.
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
- ↑ Oppenheim, A «Claus, Karl». Allgemeine Deutsche Biographie: (ADB), 4, 1876, pàg. 284.
- ↑ Pitchkov, V. N. «The Discovery of Ruthenium». Platinum Metals Review, 40, 4, 1996.
- ↑ Claus, C «Untersuchung des Platinrückstandes nebst vorläufiger Ankündigung eines neuen Metalls». Annalen der Physik und Chemie, 141, 6, 1845, pàg. 200–221. DOI: 10.1002/andp.18451410606.
- ↑ Claus, C «Entdeckung eines neuen Metalls». Annalen der Physik und Chemie, 1, 1845, pàg. 192–197. DOI: 10.1002/andp.18451400121.