La leyenda de Balthasar el castrado
![]() | |
Fitxa | |
---|---|
Direcció | Juan Miñón ![]() |
Protagonistes | |
Director artístic | Javier Fernández Gutiérrez ![]() |
Guió | Juan Miñón i Manolo Matji ![]() |
Música | Mario de Benito ![]() |
Fotografia | Acácio de Almeida ![]() |
Vestuari | Pablo Gago Montilla ![]() |
Productora | Sogetel ![]() |
Dades i xifres | |
País d'origen | Espanya ![]() |
Estrena | 1995 ![]() |
Durada | 83 min ![]() |
Idioma original | castellà ![]() |
Descripció | |
Gènere | drama ![]() |
Premis i nominacions | |
Premis | |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
La leyenda de Balthasar el castrado és una pel·lícula dramàtica d'època espanyola de 1995 dirigida per Juan Miñón, coautor del guió amb Manolo Matji.[1] Fou estrenada uns anys més tard que Farinelli, Il Castrato de Gérard Corbiau, amb temàtica similar.[2]
Argument
Nàpols, finals del segle xvii, encara dominada pels espanyols. Balthasar, un jove orfe criat per monjos d'un monestir, destaca per la seva veu i estudia al Conservatori de Música. Aleshores s'encarrega de la seva educació l'anciana Duquessa d'Arcos, qui el farà castrar per conservar la puresa i la bellesa de la seva veu. A la mort de la Duquessa, el nou duc d'Arcos es fa càrrec de Balthasar. L'aparició de l'antiga amant del duc, Maria Loffredo, fa que s'estableixi un triangle amb tràgiques conseqüències per a Balthasar.
Repartiment
- Coque Malla - Balthasar
- Imanol Arias - Duc d'Arcos
- Aitana Sánchez-Gijón - María Loffredo
- Enrique San Francisco - Andrés
- Rogério Samora - Terramare
- Juan Luis Galiardo - Narrador
Premis i nominacions
Categoria | Persona | Resultat |
---|---|---|
Millor director artístic | Javier Fernández Gutiérrez | Nominat |
Millor vestuari | Pablo Gago Montilla | Guanyador |
Referències
- ↑ La leyenda de Balthasar el castrado a Fotogramas
- ↑ La leyenda de Balthasar el castrado a El País, 12 de juliol de 1997
- ↑ La leyenda de Balthasar el castrado al web dels Premis Goya