Notothenia coriiceps
![]() ![]() | |
Taxonomia | |
---|---|
Super-regne | Holozoa |
Regne | Animalia |
Fílum | Chordata |
Classe | Actinopteri |
Ordre | Perciformes |
Família | Nototheniidae |
Gènere | Notothenia |
Espècie | Notothenia coriiceps ![]() Richardson, 1844 |
Notothenia coriiceps és una espècie de peix pertanyent a la família dels nototènids.[1]
Descripció
- Pot arribar a fer 62 cm de llargària màxima (normalment, en fa 50).
- 4-6 espines i 35-38 radis tous a l'aleta dorsal i 26-30 radis tous a l'anal.
- Absència d'escates per sota de l'ull.[2][3][4][5]
Alimentació
Menja plantes, detritus i organismes animals.[6][7]
Depredadors
A les illes Shetland del Sud és depredat pel corb marí imperial (Phalacrocorax atriceps).[8][9]
Hàbitat
És un peix d'aigua marina, demersal i de clima polar (46°S-78°S, 180°W-180°E) que viu entre 0-550 m de fondària.[2]
Distribució geogràfica
Es troba a l'oceà Antàrtic: l'Antàrtida (incloent-hi la península Antàrtica i la Terra Adèlia); les illes Kerguelen, Shetland del Sud, Òrcades del Sud, Balleny, Bouvet, Crozet, Heard i McDonald i Scott, i els mars de Ross i de Weddell.[10][11]
Observacions
És inofensiu per als humans.[2]
Referències
- ↑ The Taxonomicon (anglès)
- ↑ 2,0 2,1 2,2 FishBase (anglès)
- ↑ Dewitt, H.H., P.C. Heemstra i O. Gon, 1990. Nototheniidae. P. 279-331. A: O. Gon i P.C. Heemstra (eds.). Fishes of the Southern Ocean. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
- ↑ Hureau, J.-C., 1985. Nototheniidae. P. 323-385. A: W. Fischer i J.C. Hureau (eds.). FAO species identification sheets for fishery purposes. Southern Ocean (Fishing areas 48, 58 and 88). Roma. Vol. 2:233-470.
- ↑ Miller, R.G., 1993. A history and atlas of the fishes of the Antarctic Ocean. Foresta Institute, Nevada.
- ↑ Iken, K., E.R. Barrera-Oro, M.L. Quartino, R.J. Casaux i T. Brey, 1997. Grazing by the Antarctic fish Notothenia coriiceps: evidence for selective feeding on macroalgae. Antarctic Science 9(4):386-391.
- ↑ Pakhomov, Y.A., V.A. Bibik i V.V. Gerasimchuk, 1991. Data on krill (Euphausia superba, Dana) consumption by coastal fishes in Division 58.4.2 (Kosmonavtov and Sodruzhestva seas). P. 305-319. A: Selected Scientific Papers (SC-CAMLR-SSP/8). Scientific Committee for the Conservation of Antarctic Marine Living Resources. CCAMLR, Hobart, Austràlia. 410 p.
- ↑ FishBase (anglès)
- ↑ Barrera-Oro, E.R. i R.J. Casaux, 1996. Fish as diet of the blue-eyed shag, Phalacrocorax atriceps bransfieldensis at Half-Moon Island, South Shetland Islands. Cybium 20(1):37-45.
- ↑ FishBase (anglès)
- ↑ Kellermann, A. i K.-H. Kock, 1984. Postlarval and juvenile notothenioids (Pisces, Perciformes) in the southern Scotia Sea and northern Weddell Sea during FIBEX 1981. Meeresforsch. 30:82-93.
Bibliografia
- Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
- Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
- Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
- Christiansen, J.S., S.E. Fevolden, O.V. Karamushlo i L.I. Karamushko, 1997. Reproductive traits of marine fish in relation to their mode of oviposition and zoogeographic distribution. ICES CM 1997/CC. 14 p.
- Hureau, J.-C., 1970. Biologie comparée de quelques poissons antarctiques (Notothenidae). Bull. Inst. Océanogr. Monaco 68(1391):1-244.
- Lindsey, C.C., 1978. Form, function and locomotory habits in fish. P. 1-100. A: W. S. Hoar i D. J. Randall (eds.). Fish Physiology VII. Academic Press, Nova York.
- Linkowski, T.B., P. Presler i C. Zukowski, 1983. Food habits of nototheniid fishes (Nototheniidae) in Admiralty Bay (King George Island, South Shetland Islands). Pol. Polar Res. 4 (1-4):79-95.
- Museu Suec d'Història Natural. Base de dades de la col·lecció d'ictiologia. Secció d'Ictiologia, Departament de Zoologia de Vertebrats. Estocolm, Suècia, 1999.
- Ozouf-Costaz, C., 1987. Apport de la caryologie aux études taxinomiques et phylogéniques des poissons. Actes Coll. Recher. Franc. Terr. Austr., Estrasburg, p. 155-163.
- Ozouf-Costaz, C. i M. Doussau de Bazignan, 1987. Chromosome relationships among 15 species of Nototheniidae. P. 413-419. A: Kullander, S.O i B. Fernholm (eds.). Proceedings of the V Congress of European Ichthyologists. Museu Suec d'Història Natural, Estocolm, Suècia.
- Ozouf-Costaz, C., J.-C. Hureau i M. Beaunier, 1991. Chromosome studies on fish of the suborder Notothenioidei collected in the Weddell Sea during EPOS 3 cruise. Cybium 15(4):271-289.
- Pauly, D., 1978. A preliminary compilation of fish length growth parameters. Ber. Inst. Meereskd. Christian-Albrechts-Univ. Kiel (55):1-200.
- Phan, V.N., V. Gomes, H. Suzuki i M.J.A.C.R. Passos, 1987. Karyotypes of two Antarctic fishes, Notothenia gibberifrons, and Notothenia coriiceps neglecta. Jap. J. Ichthyol. 33(4):384-387.
- Prirodina, V.P., 1994. Review of karyotypic and taxonomic diversity in the suborder Notothenioidei (Perciformes). J. Ichthyol. 34(6):1-13.
- Prirodina, V.P., 1997. The directions of the karyotype specialization in the suborder Notothenioidei (Teleostei: Perciformes). Cybium 21(4):393-397.
- Ralph, R. i I. Everson, 1968. The respiratory metabolism of some Antarctic fish. Comp. Biochem. Physiol. 27:299-307.
- Sanches, J.G., 1989. Nomenclatura Portuguesa de organismos aquáticos (proposta para normalizaçao estatística). Publicaçoes avulsas do I.N.I.P. Núm. 14. 322 p.
- Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
Enllaços externs
En altres projectes de Wikimedia: | |
![]() | Commons (Galeria) ![]() |
![]() | Commons (Categoria) ![]() |
![]() | Viquiespècies ![]() |
- BioLib (anglès)
- AQUATAB
- Encyclopedia of Life (anglès)