Patrick Juvet
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 21 agost 1950 ![]() Montreux (Suïssa) ![]() |
Mort | 1r abril 2021 ![]() Barcelona ![]() |
Causa de mort | aturada cardiorespiratòria ![]() |
Sepultura | Suïssa ![]() |
Residència | Los Angeles (1978–) París (1971–) Barcelona Düsseldorf La Tour-de-Peilz ![]() |
Activitat | |
Ocupació | cantant, compositor de cançons, pianista ![]() |
Activitat | 1971 ![]() ![]() |
Gènere | Pop, R&B contemporani i música disco ![]() |
Instrument | Piano i veu ![]() |
Segell discogràfic | Barclay Records Casablanca Universal Music Group ![]() |
Participà en | |
1973 | Festival de la Cançó d'Eurovisió 1973 ![]() |
Obra | |
Obres destacables
| |
Família | |
Parella | Pierre Palmade Florence Aboulker ![]() |
Lloc web | patrickjuvet.fr ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Patrick Juvet (Montreux, 21 d'agost de 1950 - Barcelona, 1 d'abril de 2021)[1] ser un cantant i compositor suís que va tenir una sèrie de discos d'èxit a França. Si bé la seva carrera primerenca es va centrar en la música pop, va arribar a l'èxit internacional com a intèrpret de música disco a l'última meitat dels anys 1970.
Biografia
Nascut a Montreux, Suïssa, Juvet va créixer a la propera La Tour-de-Peilz, amb els seus pares Robert i Janine, el seu germà Daniel i la seva germana Nancy.[2] El pare de Juvet venia ràdios i televisors, el que va provocar un interès primerenc per la música per al jove Juvet.[3] Juvet va començar a estudiar piano als 7 anys; Més tard va desenvolupar un interès en la música de The Beatles.[3]
Juvet es va mudar a París el 1968 a l'edat de 18 anys amb pocs diners.[3] Un amic ho va animar a convertir-se en model a Alemanya, i Juvet va seguir aquesta carrera a Düsseldorf durant dos anys.[3] Va tornar a París el 1970.[3]
A Saint-Tropez va conèixer el productor de música francès Eddie Barclay, que li va permetre gravar un primer senzill el 1971. Va escriure el tema "Le Lundi au soleil", cantat per Claude François.[2]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f8/Patrick_Juvet_2_Allan_Warren.jpg/220px-Patrick_Juvet_2_Allan_Warren.jpg)
Va representar Suïssa al Festival de la Cançó d'Eurovisió 1973 amb el tema "Je vais me marier, Marie", obtenint el dotzè lloc.[2] En 1977 va col·laborar amb el compositor i músic francès Jean-Michel Jarre a l'àlbum a francès, Paris by Night, que va comptar amb el seu hit "Où sont les femmes?". El 1978, va treballar amb els productors de música disco Jacques Morali i Henri Belolo. Com a resultat, Juvet aviat va experimentar l'èxit internacional amb les cançons disc "Got a Feeling" i "I Love America".
L'esmentat tema "Où sont les femmes?" va ser gravat novament en anglès sota el títol "Where Is My Woman?", i va ser presentat en el debut en anglès de Juvet a Casablanca Records als Estats Units. Victor Willis, cantant original de Village People, va ser el lletrista del projecte. Va participar a la banda sonora de la pel·lícula de David Hamilton, Laura o les ombres de l'estiu.
Amb el declivi de la música disco a principis de la dècada de 1980, va tornar a l'escena musical francesa el 1982 amb l'àlbum Rêves immoraux. Tot i que aquest es venia respectablement, l'àlbum no va poder igualar l'èxit comercial anterior. Va seguir una època de decadència financera i personal, amb Juvet patint períodes de depressió i alcoholisme i traslladant-se de l'Europa continental a Londres, després a Los Angeles i finalment, a la segona meitat dels anys vuitanta, a Suïssa.[4]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cd/Patrick_Juvet_Cannes.jpg/220px-Patrick_Juvet_Cannes.jpg)
Juvet va tornar a París el 1991 amb l'àlbum Solitudes. El disc va incloure cançons més personals i emotives com "Et si on recommençait?" i va ser acompanyat per intèrprets francòfons com Françoise Hardy, Luc Plamondon i Marc Lavoine.[4]
El 2005, Juvet va llançar la seva autobiografia Les bleus au cœur: Souvenirs, on parlava de la seva carrera i la seva bisexualitat.[5] Va morir a conseqüència d'una aturada cardíaca[6] l'1 d'abril de 2021 al seu apartament a Barcelona, ciutat on residia intermitentment des del 1998. Les seves restes mortals seran incinerades a Barcelona i traslladades a Suïssa.
Discografia[7]
Àlbums
- La musica (1972)
- Love (1973)
- Olympia 73 (1973)
- Chrysalide (1974)
- Mort ou vif (1976)
- Paris by Night (1977)
- Got a feeling (1978)
- Lady night (1979)
- Laura ou les ombres de l'été (1979)
- Live Olympia 79 (1979)
- Still Alive (1980)
- Rêves immoraux (1982)
- Solitudes (1991)
- Best of Patrick Juvet (1994) (Barclay)
- L'essentiel (2006)
Senzills
- "Je vais me marier, Marie" (1973) (cançó presentada a Eurovision 1973)
- "Toujours du cinema" (1973)
- "Rappelle-toi Minette" (1974)
- "Faut pas rêver" (1976)
- "Où sont les femmes?" (1977)
- "Megalomania" (1977)
- "Got a Feeling" (1978)
- "I Love America" (1978)
- "Lady Night" (1979)
- "Swiss Kiss" (1979)
- "Laura" (1979)
Referències
- ↑ Whitburn, Joel. Record Research. Joel Whitburn's Hot Dance/Disco 1974-2003 (en anglès), 2004, p. 141. ISBN 0-89820-156-X [Consulta: 16 agost 2022].
- ↑ 2,0 2,1 2,2 Dubath, Philippe «Patrick Juvet au top» (en francès). Edipresse Publications, 05-11-2012 [Consulta: 16 agost 2022].
- ↑ 3,0 3,1 3,2 3,3 3,4 «Patrick Juvet» (en francès). Radio France Internationale (RFI), 2021. [Consulta: 16 agost 2022].
- ↑ 4,0 4,1 «Biography: Patrick Juvet» (en anglès). Radio France Internationale Musique, 2000. Arxivat de l'original el 30 de setembre de 2007. [Consulta: 16 agost 2022].
- ↑ Coljon, Thierry. «Les bleus au cœur de Patrick Juvet» (en francès). Le Soir, 06-01-2021. [Consulta: 16 agost 2022].
- ↑ «Mort de Patrick Juvet : le chanteur affirmait être atteint d'un cancer des reins» (en francès). Closer, 08-04-2021. [Consulta: 16 agost 2022].
- ↑ Discogs - Discografia de Patrick Juvet
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Web oficial de Patrick Juvet (francès)