Pedro Moreno
![]() | Aquest article tracta sobre el dissenyador de vestuari, escenògraf i dibuixant espanyol. Si cerqueu l'actor i model cubà, vegeu «Pedro Moreno (actor)». |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 1942 ![]() Madrid ![]() |
Formació | Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Ferran La Sorbona ![]() |
Activitat | |
Ocupació | escenògraf, dissenyador de vestuari ![]() |
Ocupador | Elio Berhanyer Universitat Politècnica de Madrid ![]() |
Membre de | Asociación de Artistas Plásticos Escénicos y Audiovisuales de España (en) ![]() ![]() |
Premis
| |
![]() ![]() ![]() |
Pedro Moreno (Madrid; 1942)[1] és un dissenyador de vestuari, escenògraf i dibuixant espanyol.
Biografia
Nascut a Madrid, va estudiar Belles arts en la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Ferran i antropologia a La Sorbona de París.[2] Pensava dedicar-se a l'ensenyament i va començar a treballar com a mestre en un centre de protecció de menors,[3][4] però en els anys 1960 es va orientar cap al disseny de alta costura de la mà del modista Elio Bernhayer, amb el qual va treballar fins a mitjan anys 1980.[5] Amb el declivi de l'alta costura i l'auge del prêt-à-porter, va abandonar el món de la moda i va optar pel disseny de vestuari de teatre.[6]
Si bé va realitzar algunes escenografias, la seva carrera s'ha centrat en la creació de vestuari per a òpera, sarsuela, dansa, ballet i sobretot teatre, on va començar treballant amb el director José Carlos Plaza per a després col·laborar amb grans noms de l'escena espanyola com José Luis Alonso, José Tamayo o Guillermo Heras. El vestuari que va crear per al muntatge de Pelo de tormenta, de Francisco Nieva i direcció de Juan Carlos Pérez de la Fuente, li va valer el premi Max La seva primera incursió al cinema va ser com a director artístic de la pel·lícula La noche más larga (1981), de José Luis García Sánchez. El 1996 el seu disseny del vestuari d' El perro del hortelano, de Pilar Miró, li va valer un Premi Goya el 1997. El mateix any es va encarregar del vestuari de Tu nombre envenena mis sueños, El 1999, va obtenir el seu segon premi Goya pel vestuari de la pel·lícula Goya en Burdeos de Carlos Saura,[1] realitzador amb el que va tornar a col·laborar a Salomé el 2002, i a l'òpera Carmen.[7]
Entre els seus últims treballs destaquen el disseny del vestuari de la pel·lícula Caníbal (2013), de Manuel Martín Cuenca,[8] pel que va ser candidat als premis Goya 2014;[9] el vestuari del muntatge teatral Hécuba, d'Eurípides, dirigida per José Carlos Plaza,[10] o el vestuari de l'espectacle El Sur, homenaje a Enrique Morente, creat pel Víctor Ullate Ballet.[11]
Pedro Moreno es dedica també a la docència. Va ser professor del Centre Superior de Disseny de Moda de Madrid (CSDMM - Universitat Politècnica de Madrid) i és coordinador del curs de disseny de vestuari de la ECAM, Escola de Cinematografia i de l'Audiovisual de la Comunitat de Madrid.[12]
Se l'ha definit com a poeta de l'estilisme, a més d'artesà i mestre,[3] i se li situa entre els grans del figurinisme espanyol[13][14] al costat de Vitín Cortezo, Vicente Viudes, Miguel Narros o Francisco Nieva.[3]
Al juliol de 2010, coincidint amb la publicació d'una retrospectiva sobre tota la seva carrera, el Museu Nacional del Teatre li va rendir un homenatge en el marc del Festival Internacional de Teatre Clàssic que se celebra cada estiu a Almagro.
Premis
- 1997, Goya al millor disseny de vestuari[15] (El perro del hortelano, de Pilar Miró)
- 1998, premis Max de les arts escèniques al millor figurinista[16] (Pelo de tormenta, de Francisco Nieva, direcció de Juan Carlos Pérez de la Fuente)
- 2000, Goya al millor disseny de vestuari[17] (Goya en Burdeos, de Carlos Saura)
- 2004, Premi Adrià Gual de Figurinisme[18] (Yerma, espectacle de flamenc amb Cristina Hoyos, direcció de José Carlos Plaza)
- 2012, Premi Lorenzo Luzuriaga, concedit per la Federació de Treballadors d'Ensenyament de UGT[19]
- 2015, Premio Nacional de Teatro.[20]
Referències
- ↑ 1,0 1,1 «Ficha Pedro Moreno en IMDb» (en anglès). [Consulta: 26 maig 2013].
- ↑ «Censura y autocensura». Anagnórisis Revista de investigación teatral. Ministerio de Cultura - Museo Nacional del Teatro [Madrid], 6, diciembre 2012, pàg. 206. ISSN: - 6986 2013 - 6986 [Consulta: 13 setembre 2014].
- ↑ 3,0 3,1 3,2 Rosana Torres. «Pasión, formas, colores, texturas...». El País, 23-10-2010. [Consulta: 26 maig 2013].
- ↑ Mercedes Camacho. «Pedro Moreno: “En el teatro, los personajes que vistes tienen una historia a la que han de servir”». Lanza digital. [Consulta: 26 maig 2013].[Enllaç no actiu]
- ↑ web oficial de Pedro Moreno. «Pedro Moreno - Diseñador de vestuario y escenografía - Biografía». Arxivat de l'original el 2014-09-13. [Consulta: 26 maig 2013].
- ↑ Liz Perales. «Pedro Moreno "Buscar hoy un artesano es arqueología"». El Cultural - El Mundo, 23-07-2010. [Consulta: 26 maig 2013].
- ↑ ABC. «Pedro Moreno: «El vestuario de «Carmen» es un testimonio fiel de la España del XIX»», 04-11-2007. [Consulta: 13 setembre 2014].
- ↑ Textil Extremadura. «Pedro Moreno». Arxivat de l'original el 13 de setembre de 2014. [Consulta: 13 setembre 2014].
- ↑ Premios Goya. «Los Goya 28 edición - Las Candidaturas - Caníbal». [Consulta: 13 setembre 2014].
- ↑ MADRID ES TEATRO. «HÉCUBA, de Eurípides llega al Teatro Español», 09-11-2013. [Consulta: 13 setembre 2014].
- ↑ Danza.es. «El Víctor Ullate Ballet homenajea a Morente en los Teatros del Canal», 11-09-2009. [Consulta: 13 setembre 2014].
- ↑ http://static.presspeople.com.+«Pedro Moreno nuevo Jefe de Especialidad del Curso de Diseño de Vestuario de la ECAM». Arxivat de l'original el 28 de juliol de 2013. [Consulta: 13 setembre 2014].
- ↑ Marta Carrasco. «Pedro Moreno ultima los bocetos de vestuario del montaje de Antonio Canales para el Ballet Nacional». ABC Sevilla, 03-09-2003. [Consulta: 26 maig 2013].[Enllaç no actiu]
- ↑ [enllaç sense format] http://www.europapress.es/cultura/noticia-museo-teatro-almagro-ciudad-real-homenajea-figurinista-pedro-moreno-libro-trayectoria-20100720174801.html
- ↑ Academia de Cine. «Premiados - 1997. XI Edición Premios Goya». [Consulta: 26 maig 2013].
- ↑ Premios Max de las Artes Escénicas. «Palmarés - I Edición 1998». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 26 maig 2013].
- ↑ Academia de Cine. «Premiados - 2000. XIV Edición Premios Goya». [Consulta: 26 maig 2013].
- ↑ ADE Teatro. «Premio «Adrià Gual» de Figurinismo». Arxivat de l'original el 2019-12-05. [Consulta: 26 maig 2013].
- ↑ Pilar Muñoz. «Pedro Moreno recibe el 'Luzuriaga' al que ya esperan los dos Goya y el Max». La Tribuna de Ciudad Real, 22-07-2012. [Consulta: 26 maig 2013].
- ↑ [enllaç sense format] http://cultura.elpais.com/cultura/2015/10/19/actualidad/1445259220_134073.html
Bibliografia
- Pedro Moreno en su obrador de sueños, Instituto Nacional de las Artes Escénicas y de la Música, Madrid, 2010, 196 págs., ISBN 978-84-87583-99-5
Enllaços externs
- Web oficial de Pedro Moreno Arxivat 2014-09-13 a Wayback Machine.