Roswitha de Gandersheim
![]() Gravat del s. XVII, amb un retrat imaginari de la monja ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 935 ![]() Ducat de Saxònia ![]() |
Mort | 968 ![]() Bad Gandersheim (Alemanya) ![]() |
Canoness (en) ![]() | |
![]() | |
Dades personals | |
Residència | Gandersheim Abbey (en) ![]() ![]() |
Religió | Església Catòlica ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Poesia i drama teatral ![]() |
Ocupació | dramaturga, escriptora, poetessa, hagiògrafa, canoness (en) ![]() ![]() |
Influències | Terenci ![]() |
Orde religiós | Monges benedictines |
canongessa | |
| |
Celebració | Església Catòlica Romana (culte local) |
Festivitat | 5 de setembre |
Obra | |
Obres destacables
| |
![]() |
Roswitha, Hrotsvitha, Rosvita o Hrotsvit de Gandersheim (ca. 935–Bad Gandersheim, Baixa Saxònia, ca. 1002) fou una canongessa secular de l'orde de Sant Benet. Poeta i autora dramàtica en llatí, és la primera autora alemanya coneguda; i la primera persona d'Occident que escrigué obres de teatre després de la caiguda de l'Imperi romà. És venerada localment com a serventa de Déu.
A Europa, Hroswita de Gandersheim és de l'única persona de qui es conserven textos teatrals medievals escrits, fins que a les acaballes de l'edat mitjana començaren a posar-se per escrit comèdies transmeses oralment. Va escriure sis comèdies seguint l'estil i la tècnica de Terenci.[1]
Biografia
Hrotsvit nasqué en una família noble d'Alemanya. Ingressà com a canongessa a l'abadia benedictina de Gandersheim, on estudià sota la direcció de Rikkardis i Gerberg. Aquesta era germana de l'emperador Otó I i havia escrit un poema, Carmen de gestis Oddonis Imperatoris, sobre la història de l'imperi cap al 962. Gerberga va fer que Rosvita conegués l'obra dels autors literaris llatins, i la familiaritat amb ells es fa palesa en la seva mateixa obra literària, amb clara influència de Virgili, Horaci, Ovidi, Plaute i Terenci, la mètrica del qual va imitar. L'obra de Rosvita s'inscriu en el marc del renaixement otonià.
Obres
La font més important de la seva obra és el Codex Clm 14485 de la Bayerische Staatsbibliothek (Múnic), copiat per mans diverses a Gandersehim cap a la fi del segle x, i descobert per l'humanista Konrad Celtis el 1493-94 a St. Emmeram de Ratisbona.
L'autora dividí les obres en tres llibres. El Llibre de les llegendes conté vuit llegendes en llatí, en versos hexàmetres dactílics. Normalment, narra casos on la castedat i la perseverança dels herois cristians es contraposen als dels pagans, febles i pecadors. El diable apareix com a personatge en diverses obres.
- Ascensio
- Gangolf
- Pelagius, sobre el martiri de Pelagi de Còrdova
- Theophilus, sobre la llegenda de Teòfil d'Adana i el seu pacte amb el diable
- Basilius
- Dionysius
- Agnes, sobre la mort d'Agnès de Roma
- Maria.
El Llibre del drama conté les obres més conegudes de Roswitha: sis comèdies escrites sobre el model de les de Terenci, que foren preses com a objecte d'estudi del llatí a l'abadia de Gandersheim. Són obres essencialment dialogades. Les dones que apareixen com a protagonistes són presentades com a referent de virtut per la tria de la castedat i la vida religiosa.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/83/BadGandersheimDOM.jpg/220px-BadGandersheimDOM.jpg)
- Gallicanus
- Dulcitius
- Callimachus on una dona escapa de la violació pregant a Déu que se l'emporti
- Abraham
- Pafnutius, sobre la llegenda de Taís i Pafnuci de Tebes
- Sapientia
El tercer llibre conté dos poemes històrics en hexàmetres:
- Gesta Ottonis, història de la dinastia imperial entre 919 i 965,
- Primordia coenobii Gandeshemensis, història del monestir de Gandersheim entre 846 i 919.
Llegat
Al seu monestir i a l'orde es venerà com a serventa de Déu, amb festivitat litúrgica el 5 de setembre.
Des de 1973, a Bad Gandersheim es concedeix el Premi Roswitha per a escriptores, i l'Anell de Roswitha per a una actriu. L'asteroide 615 Roswitha rep aquest nom en honor seu.
Referències
Bibliografia
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Hrotsvitha von Gandersheim. Múnic, 1973 (German translations by H. Hohmeyer).
- Haight, Anne Lyon, Hroswitha of Gandersheim; her life, times, and works, and a comprehensive bibliography. New York: Hroswitha Club, 1965.
- Catholic encyclopaedia. "Roswitha".[Enllaç no actiu]
- http://www.storiamedievale.net/personaggi/rosvita.htm Arxivat 2005-03-07 a Wayback Machine. Article (in Italian) with pictures.
- Opera Omnia, Migne Patrologia Latina.