Tresor de Ziwiyeh
![]() ![]() | |
Tipus | jaciment arqueològic i col·lecció ![]() |
---|---|
Col·lecció | Museu Britànic (Camden) ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/df/Gold_Rhyton_in_the_form_of_a_Ram%27s_Head_-_Reza_Abbasi_Museum_-_Tehran%2C_Iran.jpg/220px-Gold_Rhyton_in_the_form_of_a_Ram%27s_Head_-_Reza_Abbasi_Museum_-_Tehran%2C_Iran.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/89/Duck_vase_Louvre_AO26276.jpg/220px-Duck_vase_Louvre_AO26276.jpg)
El tresor de Ziwiyeh és un aplec d'objectes elaborats en or, argent i ivori, que inclou també algunes peces del Loristan; fou descobert a la riba sud del llac Urmia a Ziwiyeh, província del Kurdistan, Iran, al 1947.
Procedència
Els objectes inclosos en el tresor aporten un enllaç entre les cultures de l'altiplà iranià i les formes d'art escita o nòmada conegudes com a "estil animal". "Els motius escites adoptats per Urartu són responsables de la decoració del gran tresor de Quios que aparegué a la riba meridional del llac Urmia," afirmà Leonard Woolley.[1][2]
Estil
El tresor conté objectes en quatre estils: assiri, escita, protoaquemènida, i peces nadiues de la província. Data de cap al 700 ae; aquesta col·lecció d'objectes il·lustra la situació de l'altiplà iranià com a encreuament de camins culturals —entre aquests la ruta de la seda— que fusionà cultures diferents en formar l'art iranià primerenc. Els objectes s'han relacionat també amb troballes a Teppe Hasanlu i Marlyk.[3][4]
Localització actual
Alguns exemplars del tresor de Ziwiye estan dispersos en col·leccions públiques i privades, com ara al Museu Metropolità d'Art de Nova York, al Louvre a París i al Museu Britànic a Londres.[5][6][7]
Controvèrsia
L'arqueòleg Oscar White Muscarella ha qüestionat la troballa del tresor (com ha fet amb el més antic tresor de l'Oxus), tot dient que cap dels objectes s'excavà sota condicions arqueològiques, sinó que passaren directament a mans de comerciants. Conclou que "no hi ha fonts objectives d'informació que acrediten que cap d'aquests objectes es trobara a Ziwiyeh, tot i que és probable que alguns d'ells sí", i que els objectes manquen de valor històric o arqueològic com a grup", tot i que molts són genuïns i "exquisides obres d'art".[8][9] En un treball posterior, Muscarella denuncia diversos objectes "Ziwiyeh" com a falsificacions modernes.[10]
Referències
- ↑ Woolley, 1961, p. 176.
- ↑ Porada, Edith. The art of ancient Iran; pre-Islamic cultures. (en anglès). Nova York: Crown, 1956.
- ↑ Talbot Rice, 1965, p. 65-74.
- ↑ Dyson Jr., Robert H. «Archeological scrap. Glimpses of History at Ziwiye» (pdf). Expedition, 1963, pàg. 32-37. Arxivat de l'original el 2017-07-08 [Consulta: 23 desembre 2021].
- ↑ Metropolitan Museum Collection.
- ↑ Louvre Collection.
- ↑ British Museum Collection.
- ↑ Muscarella, 1977, p. 955.
- ↑ Muscarella, 1977, p. 992.
- ↑ Muscarella, 2000, p. 76-81.
Bibliografia
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Muscarella. Archaeology, Artifacts and Antiquities of the Ancient Near East: Sites, Cultures, and Proveniences (en anglès). BRILL, 1977. ISBN 9789004236691.
- Muscarella, Oscar White. The Lie Became Great: The Forgery of Ancient Near Eastern Cultures (en anglès). BRILL, 2000. ISBN 9056930419.
- Talbot Rice, Tamara. Ancient Arts of Central Àsia (en anglès). Thames & Hudson, 1965. ISBN 978-0500200308.
- Woolley, Leonard. The Art of the Middle East Including Persia, Mesopotamia and Palestine (en anglès). Nova York: Crown, 1961.