Vidre laminat
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fb/Escalera_vidrio_laminado_10%2B10%2B10.jpg/220px-Escalera_vidrio_laminado_10%2B10%2B10.jpg)
El vidre laminat consisteix en la unió de dos o més làmines de vidre mitjançant un film intermedi fet de materials orgànics elàstics.[1] És una forma de vidre de seguretat, com que la làmina manté els trossos units en cas d'impacte i evita que es dispersen o es creen dents tallants. Fora del lloc d'impacte manté la transparència, el que és una diferència major amb el vidre trempat, un altra categoria de vidre de seguretat que es trenca en milers de petits trossos.[2] Esmorteeix millor el so que un vidre monolític del mateix gruix[3] i n'existeixen que milloren l'aïllament tèrmic.[4] El primer vidre laminat va ser inventat el 1909 pel químic franco-neerlandés Édouard Bénédictus (1878-1930).[5] Feia servir un film de gelatina o cel·lulosa.[6]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cb/Windshield-spiderweb.jpg/220px-Windshield-spiderweb.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ee/Linder_NB_A_%287704402390%29.jpg/220px-Linder_NB_A_%287704402390%29.jpg)
Avui es fan servir films de fet de butiral de polivinil (PVB),[7] copolimer d'etilé-vinil acetat (EVAC) o altres resines. A més de l'aspecte acústic i de seguretat, en aquest films es poden incorporar colors, imatges, filtres per blocar els rajos ultraviolets, capes d'opacitat, antenes, díodes LED,…
Es fa servir en els parabrises, en vehicles blindats, vidres antirobatori i antibales.[7] En arquitectura se n'aprecia tant les qualitats mecàniques, decoratives com estètiques.
La fabricació amb pel·lícula butiral de polivinil (PVB) es fa en autoclau. El film s'aplica en una cambra blanca, on les capes de vidre i el film passen en una calandra a 110°C, el punt de fusió del PVB. Després s'elimina l'aire i el tot passa en una autoclau per obtenir una adhesió perfecta.[8]
Vegeu també
- Oxinitrur d'alumini
- Games Slayter
- Vidre flotat
Referències
- ↑ «vidre laminat». Diccionari de fusteria. TERMCAT. [Consulta: 6 juliol 2024].
- ↑ «Vidre laminat». Art i vidre Meritxell. [Consulta: 6 juliol 2024].
- ↑ Daumal Domènech, Francesc de Paula. Arquitectura acústica. Barcelona: Edicions UPC, 2008-01, p. 274. ISBN 978-84-9880-001-2.
- ↑ «Vidre intel·ligent Guardian Sun baix emissiu |». Carpinteria d'aluminio Barcelona, 24-02-2013. [Consulta: 6 juliol 2024].
- ↑ Henno, Jacques «Le verre feuilleté, tombé de l'échelle» (en francès). Les Echos, 16-07-2014.
- ↑ Michel, Jean-Marie. «Le verre renforcé Triplex (Verre feuilleté de sécurité)». A: Contribution à l'histoire des polymères en France (pdf) (en francès). Société chimique de France.
- ↑ 7,0 7,1 Corbat Diaz, Enric; Vega Ainsa, Isabel. «Materials i elements bàsics a la construcció. Propietats dels materials i elements de construcció. 07 El vidre». Bases per a la Tècnica. UPC, 2024. [Consulta: 6 juliol 2024].
- ↑ «Vidre de seguretat laminat (polivinil butiral PVB) - FáCILVITRUM». Fácilvitrum. [Consulta: 6 juliol 2024].
Bibliografia
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Callister, William D.; Molera i Solà, Pere; Anglada i Gomila, Marc J. Introducción a la ciencia e ingeniería de los materiales. Volumen I (en castellà). Reverte, 2020-01-10. ISBN 978-84-291-9560-6.
- Callister, William D.; Molera i Solà, Pere; Anglada i Gomila, Marc J. Introducción a la ciencia e ingeniería de los materiales. II (en castellà). Reverte, 1996. ISBN 978-84-291-7254-6.