Wallace L. Minto
Biografia | |
---|---|
Naixement | 6 agost 1921 ![]() |
Mort | 3 setembre 1983 ![]() |
Formació | Universitat de Colúmbia ![]() |
Activitat | |
Ocupació | inventor ![]() |
Wallace L. Minto (6 d'agost de 1921 - 3 de setembre de 1983) va ser un físic nuclear nord-americà. que va treballar en el Projecte Manhattan.
Biografia
Educació
Minto sentia passió per la ciència des de molt jove. Per exemple, quan tenia 13 anys, ell i el seu pare, Wallace Milton Minto, van acumular més de 50 tones de mineral ric en urani a Sparta, Nova Jersey. També va ser el primer que va dividir l'àtom d'urani quan era adolescent. Gairebé va provocar una explosió nuclear a casa dels seus pares.[1]
A l'edat de 16 anys, Wallace va sintetitzar el radi i va inventar el que avui es coneix com a scotchlite. Tenia drets d'autor sobre la taula periòdica que canviava el nom de tots els elements. Era estudiant a Columbia College quan només tenia 16 anys.[2]
Carrera
Va jugar un paper decisiu per convèncer Albert Einstein que escrivís una carta al president Franklin D. Roosevelt (datada el 2 d'agost de 1939) destacant la necessitat que els Estats Units ampliessin la seva experimentació amb l'energia atòmica, cosa que va conduir al Projecte Manhattan. En conseqüència, Minto va vendre el seu mineral ric en urani al govern dels Estats Units per utilitzar-lo al Projecte Manhattan.[2]
El 26 de juny de 1944, Minto va ser reclutat per Andrew H. Dowdy, director del Departament de Manhattan de la Universitat de Rochester, per fer-se càrrec de la Divisió de Problemes Especials del Projecte Manhattan. Minto reportava directament al general Leslie Groves.[3]
Descobriments i invencions.
Minto va descobrir el mètode mitjançant el qual els peixos es comuniquen, al que es fa referència a l'edició de juliol de 1965 de Popular Mechanics. Minto també va descobrir la hidronica, una forma baixa de radiació.[4] Minto va descobrir el mètode mitjançant el qual els peixos es comuniquen, al que es fa referència a l'edició de juliol de 1965 de Popular Mechanics. Minto també va descobrir la hidronica, una forma baixa de radiació. Va inventar el Jemeter, un refractòmetre electrònic, utilitzat per distingir pedres precioses.[5] Va inventar un motor de cicle Rankine orgànic no contaminant, que va obtenir la llicència de Nissan Motor Company el 1972.[6]
Un altre dels seus invents va ser la Roda Minto, com a regal a països del Tercer Món. El seu propòsit era reemplaçar la tasca mundana de bous i mules caminant en cercles per moldre blat de moro o blat i per al funcionament d'un sistema de reg de baixa tecnologia.[7]
Mort i llegat
Minto va morir el 3 de setembre de 1983 de mielofibrosi després d'una llarga batalla. La seva malaltia va ser el resultat directe del seu treball al Projecte Manhattan.[2]
Referències
- ↑ Wallace L Minto, - Paternal rights on the atomic age, St Peters Times, Maig de 12, 1968 (article contained in pages 180-182 - Automobile Steam Engine and Other External Combustion Engines, Joint Hearings Before the Committee on Commerce and the Subcommittee on Air and Water Pollution of the Public Works Committee...90-2, Maig de 27, 28, 1968, Serial No. 90-82
- ↑ 2,0 2,1 2,2 «Forgotten Genius». Bobgrove.org. Arxivat de l'original el 2015-12-07. [Consulta: 28 juliol 2015].
- ↑ [enllaç sense format] http://www.keelynet.com/minto/minto2.htm Arxivat 2019-09-01 a Wayback Machine.
- ↑ «Wallace Minto: Freon Power Wheel».
- ↑ «Activated amusement device».
- ↑ "Modern steam cars are really on the way", Devon Francis, Popular Science, pages 44-49 and 168-170, juny 1969
- ↑ «Minto's pamphlet». Arxivat de l'original el 2019-09-01. [Consulta: 27 novembre 2023].