Apofenie
Apofenie je lidská tendence vnímat smysluplné vzorce v náhodných datech.
Etymologie
První užití termínu je připisováno Klausu Conradovi,[1] zmínil ho tak především Peter Brugger,[2] který apofenii definoval jako „nemotivované vidění spojitostí“ spojené s „konkrétním prožitkem nenormální vizi smysluplnosti“. Termín apofenie se ustálil jako univerzální lidská tendence vidět vzory v náhodných datech, podobně jako hazard.[3]
Roku 1958 Klaus Conrad publikoval monografii nazvanou Die beginnende Schizophrenie. Versuch einer Gestaltanalyse des Wahns („Počátky schizofrenie: Pokusy o zformování Gestaltové analýzy iluze“),[1] ve které detailně popsal prodromální stádium nálady a nejranější fáze schizofrenie. Pojem „Apophänie“ zavedl, aby charakterizoval škodlivé či iluzotvorné myšlení v psychóze. Conradovy theorie o vzniku schizofrenie jsou od té doby částečně v psychiatrické literatuře testovány.[4]
Conradův neologismus byl přeložen do angličtiny jako „apophenia“ (z řeckého apo [away from - pryč] + phaenein [ukazovat]), aby reflektoval fakt, že schizofrenici vnitřně prožívají matení jako své prozření.[5]
Na rozdíl od epifanie, apofenie (tedy některé její prvky) neposkytuje pohled do reality nebo s tím, s čím se pojí vjem reality, nýbrž je „procesem opakovaného vnímání nenormálních pocitů v celé obklopující zásobě prožitků“. Tyto prožitky se týkají zcela samy sebe, jsou solipsistické a paranoidní — „jste pozorováni, řeč je vždy o vás, jste objekt sledování a jste špehování cizími lidmi“.[6] Proto má v angličtině „apophenia“ trochu jiný význam, než jak ho definoval Conrad.
Související neologismy
„Paternicita“
V roce 2008 Michael Shermer vytvořil slovo „patternicity“, definované jako „tendence hledat smysluplné vzorce v šumu (informací) beze smyslu“.[7][8] Učebnicový příklad Paternicity je ukázán na matematikovi Johnu Nashovi ve filmu Čistá duše (Beautiful mind), který v atace paranoidní schizofrenie vidí písmenkové šifry v novinových článcích.
„Agenticita“
V díle The Believing Brain (2011), Shermer také napsal, že lidé mají „tendenci tvořit vzorce se smyslem, záměrem a řádem“, tuto tendenci nazval „agenticity“.[9]
„Randomania“
Roku 2011 parapsycholog David Luke navrhl, že koncept apofenie je jeden konec spektra a opačným konceptem chování (přisuzování náhodě něco, co je evidentně výsledkem cílené činnosti), které nazval „randomania“. Tuto teorie uplatnil v tezi, že vysněné předjímání je skutečné a existence randomanie je důvodem, proč ho někteří lidé zamítají. [10]
Příklady
Pareidolie
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0d/Fakeface.svg/220px-Fakeface.svg.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/7/77/Martian_face_viking_cropped.jpg)
Pareidolie je druh nepatologické apofenie, kdy vnímáme zrakové tvary (Gestalty) ve zvucích či obrazech. Nejznámější pareidolie jsou zvířata, která vidíme v oblacích. Sluchovou pareidolii prožíváme, když ve zvuku sprchy jako by slyšíme zvonění telefonu.
Pareidolii také ovlivňuje vaše vnímání, pokud uvidíte tvář v neživém objektu, jako například (populární iluzi) tvář Ježíše na Marsu.
Někdy lidé vidí lidské tváře (někdy i náboženské postavy) ve skvrnách na toustu, ve vzorcích na dřevě či v zelenině.[11] K těmto paridoliím se pak upínají esoterické interpretace, které takto věští například z kávové sedliny.
Overfitting
V oblasti statistiky a strojového učení je apofenie příkladem toho, co je známé jako overfitting. K overfittingu dojde, když statistický model odpovídá spíše šumu než signálu. Model overfittů odpovídá konkrétním údajům nebo pozorování, spíše než obecným vzorcům obsažené v běžné populaci.
Omyl hazardního hráče
Apofenií je též i pociťované přesvědčení gamblerů, že opakující se čísla v ruletě mají nějakou logiku.[12] S tím souvisí jiná kognitivní iluze, která ale není apofenií, a to tzv. „omyl hazardního hráče“. Tím je při hodu mincí chybné přesvědčení, že pravděpodobnost, že („už konečně“) padne panna, narůstá tím více, čím více před tím padlo orlů. Ale u hodu mincí, u rulety, stejně jako u nákupu losů, se jednotlivé pokusy vzájemně neovlivňují.
McGurkův efekt
McGurkův efekt je psychická iluze při vnímání řeči. Spočívá v synergii dvou smyslových kanálů - zraku a sluchu při interpretaci slyšených slabik. Když na videu je tvář vyslovující slabiky „ga-ga“, ale ze zvukového záznamu zní dabované slabiky „ba-ba“, tak 98 % lidí je přesvědčeno, že slyší slabiky „da-da“. Slabiky „da-da“ jsou tedy výsledkem synergie zraku a sluchu.[13]
V literatuře
- William Gibson: Pattern Recognition
- Jorge Luis Borges: Library of Babel
- Umberto Eco: Foucault's Pendulum
- Stanislaw Lem: His Master's Voice
- Peter Watts: Blindsight
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Apophenia na anglické Wikipedii.
- ↑ a b CONRAD, Klaus. Die beginnende Schizophrenie. Versuch einer Gestaltanalyse des Wahns. Stuttgart: Georg Thieme Verlag, 1958. OCLC 14620263 (German) Je zde použita šablona
{{Cite book}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ Brugger, Peter.
- ↑ HUBSCHER, Sandra L. Apophenia: Definition and Analysis [online]. dbskeptic.com [cit. 2012-07-16]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2012-02-27. Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ HAMBRECHT & HÄFNER. 'Trema, apophany, apocalypse'--is Conrad's phase model empirically founded?. Fortschr Neurol Psychiatr.. 1993, s. 418–23. Dostupné online. Je zde použita šablona
{{Cite news}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ MISHARA, Aaron. Klaus Conrad (1905–1961): Delusional Mood, Psychosis and Beginning Schizophrenia.. Schizophr Bull. 2010, s. 9–13. Dostupné online. Je zde použita šablona
{{Cite news}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ CONRAD, Klaus. Gestaltanalyse und Daseinsanalytik. Nervenarzt. 1959, s. 405–410. Je zde použita šablona
{{Cite news}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ SHERMER, Michael. Patternicity: Finding Meaningful Patterns in Meaningless Noise [online]. Scientificamerican.com [cit. 2011-06-29]. Dostupné online. Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ GrrlScientist. Michael Shermer: The pattern behind self-deception. www.guardian.co.uk. London: Guardian, 29 September 2010. Dostupné online [cit. 2011-06-29]. Je zde použita šablona
{{Cite news}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ Why Do We Need a Belief in God with Michael Shermer [online]. 2011-08-19. Dostupné online. Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ LUKE, David. Experiential reclamation and first person parapsychology [online]. Journal of Parapsychology, 75, 185–199.. Dostupné online. Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ Apophenia [online]. Medical-answers.org [cit. 2011-06-29]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2012-03-22. Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ May 28, 2007 at 9:49 pm. Apophenia & Illusory Correlation « Paul Xavier Waterstone [online]. Waterstone.wordpress.com, 2007-05-24 [cit. 2011-06-29]. Dostupné online. Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ BBC. Try The McGurk Effect! - Horizon: Is Seeing Believing? - BBC Two. [s.l.]: [s.n.] Dostupné online.