Bartoš Vlček
Bartoš Vlček | |
---|---|
![]() Bartoš Vlček | |
Narození | 22. října 1897 Růžďka Rakousko-Uhersko ![]() |
Úmrtí | 7. ledna 1926 (ve věku 28 let) Brno Československo ![]() |
Místo pohřbení | Valašské muzeum v přírodě |
Povolání | překladatel, básník, spisovatel, učitel, prozaik a redaktor |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6b/Barto%C5%A1_Vl%C4%8Dek_hrob.jpg/260px-Barto%C5%A1_Vl%C4%8Dek_hrob.jpg)
Bartoloměj „Bartoš“ Vlček (22. října 1897 Růžďka[1] – 7. ledna 1926 Brno[2]) byl český básník, prozaik a překladatel.
Život
Dětství prožil střídavě v Růžďce a na Brňově, kde měl jeho otec pronajatou hospodu. V letech 1908–1912 studoval na gymnáziu ve Valašském Meziříčí a potom na církevním ústavu Matice cyrilometodějské v Praze, kde se ovšem neshodl s vyučujícími, a tak maturitu musel skládat ve Svatém Janě u Berouna. Dříve než mohl nastoupit dráhu učitele, byl odveden do armády. Pak začala 1. světová válka a v dubnu 1916 Vlček narukoval na frontu k italským hranicím. V červenci byl raněn granátem a dva roky se léčil v polních nemocnicích. V roce 1917 absolvoval důstojnický kurs a znovu musel narukovat. Před koncem války byl zajat a stal se legionářem; v legiích dosáhl hodnosti poručíka.[3] Ohlasy válečných událostí se staly nedílnou součástí jak díla básnického (sb. Vzpoura samoty), tak i prozaického (Nevděčné lásky, Marný zápas).
Po válce začal učit v Lipníku nad Bečvou, kde se také oženil. Zde započala jeho čilá kulturní aktivita, když navázal kontakty se Lvem Blatným, Jiřím Mahenem, Konstantinem Bieblem, Jiřím Wolkerem a mnoha dalšími výraznými uměleckými osobnostmi. Z jeho iniciativy vznikla tzv. Literární skupina, která měla být protiváhou konzervativního Kola moravských spisovatelů a sdružení Koliba. Literární skupina a její časopis Host (časopis), který Vlček redigoval spolu se Lvem Blatným, se stala prvním z představitelů umělecké avantgardy v Československu.[4] Později se Vlček se skupinou rozešel, podobně jako Jiří Wolker, ale jejímu programu zaměřenému na expresionismus zůstal věrný.
Přispíval do mnoha časopisů a novin a vedle práce literární a kritické se začal věnovat i překládání (Giovanni Papini, Filippo Tommaso Marinetti, Luigi Pirandello).
Po několika neúspěšných operacích podlehl následkům nedoléčeného válečného zranění.
Dílo
- Slavnosti večerní (Básně, 1923)
- Vzpoura samoty (Básně, 1923)
- Milenci (Báseň o šesti zpěvech, 1924)
- Nevděčné lásky (Próza (?), 1924)
- Učeň (Drama, 1924)
- Marný zápas (15 povídek, 1924)
- Jenom srdce (Básně, 1926)
Ukázka z díla
PÍSEŇ VĚČNÉ TOUHY
Až z Arkadie její flétna zní.
Ó, pastýři, tvůj Pán je mrtev, víš?
A Jónské moře zateskní.
Hlas její slyšeli, kdož s ranou v srdci svém
a na rameni kříž,
šli v Svatou zem.
Jí hučí klid, jí třeští boj.
Pastýři, víš, že zemřel Pán?
A v její rythmus zladil jek svůj stroj
praktické doby. V dík či prokletí?
Jdem, smutní rytíři, ze čtyřech světa stran
(ta píseň navždy bude boleti)
pochopit nepochopitelné,
zachytit nezachytitelné,
podržet nepodržitelné:
věčnost.
Odkazy
Reference
- ↑ Matrika 13855, Vs VIII 3, sn. 42 [online]. ZAO [cit. 2023-01-27]. Dostupné online.
- ↑ Matrika 17897, sn. 20 [online]. MZA [cit. 2023-01-27]. Dostupné online.
- ↑ Vlček Bohumil (Bartoš) v databázi čs. legionářů z 1. světové války (VHA)
- ↑ MERHAUT, Luboš. Lexikon české literatury, Osobnosti, díla, instituce, U-Ž. Praha: Academia, 2008. ISBN 978-80-200-1671-3. Kapitola Bartoš Vlček, s. 1386–1388.
Literatura
- Bartoš Vlček: Touha po životě. K vydání připravil, ediční poznámku, vysvětlivky a doslov napsal František Valouch. Profil, Ostrava 1979.
- FRABŠA, F. S. Čeští spisovatelé dnešní doby. Praha: Lidová tribuna, Rosendorf, 1923. S. 146.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Bartoš Vlček na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Bartoš Vlček
- Bartoš Vlček v Encyklopedii dějin města Brna
- Bartoš Vlček v časopise Texty – medailony (jeden využit autorem pro toto heslo), ukázky z tvorby, fotografie
- Bartoš Vlček (nekrolog). Lumír. 28. 1. 1926, s. 550. Dostupné online.
Literární skupina (1921–1929) | |
---|---|
zakladatelé | Lev Blatný • František Götz • Josef Chaloupka • Dalibor Chalupa • Čestmír Jeřábek • Bohuš Stejskal • Bartoš Vlček • Jiří Wolker |
členové |