Buonconsiglio
Hrad Buoncosiglio / Castello del Buoncosiglio | |
---|---|
![]() Castello del Buonconsiglio, Trento 2011 | |
Účel stavby | |
Sídlo knížete-biskupa | |
Základní informace | |
Sloh | gotika |
Výstavba | 13. století |
Materiály | kámen, zdivo |
Stavebník | Tridentský kníže-biskup |
Současný majitel | Autonomní oblast Tridentsko-Horní Adiže |
Poloha | |
Adresa | Via Cardinale Bernardo Clesio 5, 38122 Trento a Via Bernardo Clesio, 5, Trento, Itálie![]() |
Souřadnice | 46°4′17,66″ s. š., 11°7′37,33″ v. d. |
![]() | |
Další informace | |
Web | Oficiální web |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Hrad Buonconsiglio (italsky Castello del Buonconsiglio) je nejvýznamnější světská stavba v oblasti Trentina (Tridentska) v severní Itálii. Stojí na skalním výběžku v severovýchodní části starého města v Trentu, správním centru autonomní provincie Trento, která je součástí autonomního regionu Tridentsko-Horní Adiže (italsky Trentino-Alto Adige). Hrad byl do roku 1796 sídlem tridentského knížete-biskupa. V současnosti je tento památkově chráněný komplex sídlem umělecko-historického muzea (Museo Provinciale d‘Arte a Museo Storico), s prostorami pro příležitostné výstavy, památníkem italským iredentistům, muzejním obchodem a restaurantem.
Z hradního bergfritu je výhled na tridentské staré město, do údolí Adiže a na přilehlé hory.
Dějiny hradu
Hrad Buonconsiglio byl vystavěn v tzv. Německé čtvrti (Quartiere tedesco / Deutsches Viertel) na severovýchodě tridentského starého města na skalním výběžku.[1] Kolem dodnes existujícího bergfritu zvaného Mastio nebo též Augustova věž stojí nejstarší části středověkého biskupského hradu, některé až z 12. století. Jižně a východně od věže vznikal od 13. Do 15. století Starý hrad (Castelvecchio), nejstarší domácí sídlo tridentských knížecích biskupů.[2]
V roce 1407 došlo v Tridentu k povstání šlechticů a měšťanů proti knížeti-biskupovi původem z Mikulova, Jiřímu z Lichtenštejna (1390–1419). Nepokoje se rozšířily do okolí, kde docházelo k selským povstáním v celém Tridentsku. Tísně tridentského knížete-biskupa využil vévoda Fridrich IV. Habsburský (zv. S prázdnou kapsou), který s vojskem vpochodoval do města a biskupa Jiřího z Trenta vyhnal. Po těchto událostech sloužil hrad Buonconsiglio od doby knížete-biskupa Alexandra Mazovského (1424–1444) nejen jako obranné zařízení pro město Trento, ale také jako pevnost proti městu.
Po staletí byly Trento a Castello del Bunoconsiglio významnou zastávkou cestujících z německých zemí do Itálie nebo naopak Italů směrem na sever.[3] Albrecht Dürer při své první cestě do Itálie roku 1495 navštívil Trento a umělecky zachytil dobový vzhled hradu Buonconsiglio.[4] Roku 1475, za panování knížete-biskupa Johannese Hinderbacha, byla dokončena kaple hradu Castelvecchio s freskami. V roce 1484 nechal také zřídit vodovod z pramenů z nedalekých hor do arkádového nádvoří Castelvecchia k zásobení rezidence.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7e/Durer-Castel-Buonconsiglio.jpg/220px-Durer-Castel-Buonconsiglio.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5d/Fale_-_Trentino_Alto_Adige_-_3.jpg/220px-Fale_-_Trentino_Alto_Adige_-_3.jpg)
V únoru 1508 se zde zastavil císař Maxmilián I., když v chrámu sv. Vigila v Trentu přijímal císařskou hodnost.
Sokolí věž na východě stavby nechal zřízdit již kolem roku 1390 a před rokem 1560 její interiéry vyzdobil bohatými freskami s loveckou tematikou pravděpodobně Hans Bocksberger starší nebo Bartlmä Dill Riemenschneider.
Kníže-biskup a kardinál Bernard z Cles (1485–1539) nechal hrad v rámci příprav na tridentský koncil významně rozšířit.[5] V této době vzniklo Magno Palazzo zvaný „renesanční palác“, který se rozkládá východně od Castelvecchia.
Sala Grande ve druhém podlaží odpovídá císařskému sálu mnoha kníže-biskupských rezidencí Svaté říše římské.[6] Hradby byly směrem k městu posíleny o čtyři rondely, z nichž se do dneška zachovaly tři.
Mohutná stavba Giunta Albertiana byla zřízena za vlády knížete-biskupa Františka Alberta z Poly (1677–1689) od roku 1680 jako spoojení mezi oběma již exisujícími obytnými budovami Castelvecchio a Magno Palazzo. V 17. a 18. století byly vnitřní prostory z velké části nově vyzdobeny v barokním slohu.
V roce 1796 během první koaliční války obsadila francouzská vojska město Trento i hrad, který byl poté přeměněn na kasárna. Napoleon Bonaparte na hradě Buonconsiglio v roce 1796 strávil několik dní.[7] Po roce 1803 byly město i s hradem součástí Habsburské říše resp. Rakouského císařství. Po následujících více než sto let někdejší kníže-biskupské sídlo sloužilo jako kasárna.[8]
Někdejší kníže-biskupský hrad Buonconsiglio v Trentu byl v 19. století sídlem c. k. vrchního velení tridentské pevnosti do roku 1916 (1918), naposledy pod velením pevnostního velitele a generálmajora Franze Seraphina pána ze Steinhartu.
Cesare Battisti, Fabio Filzi a Damiano Chiesa byli jako zrádci italského iredentismu roku 1916 uvězněni v hradu Buonconsiglio a po vynesení rozsudku byli popraveni za velezradu v severních příkopech, kde je dodnes možno vidět jejich hroby. Místo jejich popravy je Italy nazýváno jako hroby mučedníků (Fossa dei Martiri).
Po první světové válce byly Castello i město Trento jako důsledek Saintgermainské smlouvy přičleněny k Italskému království. Od roku 1919 byl vlastníkem někdejší rezidence italský stát. V roce 1974 byl hrad předán Autonomní provincii Trento.
Výzdoba paláce
Bernard z Cles nechal místnosti skvostně vyzdobit štukami a nástěnnými malbami mnohých významných umělců. Na stavbě se mj. podíleli Dosso Dossi,[9] Girolamo Romanino[10] nebo Marcello Fogolino[11]. Celý vnitřek paláce je vyzdoben freskami s tématy politické moci Bernarda z Cles, a také jeho vztahy s rodem Habsburků, jeho zálibě ve vědách, historii a umění. Stále se opakujícím tématem je Unitas, Jednota, jejímž symbolem je malířsky vyzdobeno množství dveří.[12] V letech 1530 až 1532 vznikla uměleckohistoricky významná “Loggia Romanino” s freskami a arkádami a předsazeným Lvím dvorem (Cortile dei Leoni).[13]
Hrad Buonconsiglio je rovněž znám díky cyklu fresek dvanácti měsíců od téměř anonymního českého malíře, mistra Václava, z roku 1397, jež se nachází v Orlí věži hradu.[14]
Galerie
- "Leden" z cyklu fresek Dvanáct měsíců v Orlí věži
-
- Loggia
- Faetónův pád, nástropní freska v „Loggia del Romanino”
- Rondel vedle Tor Porta San Vigilio
- Cyklus Dvanáct měsíců: "Srpen"
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Castello del Buonconsiglio na německé Wikipedii.
- ↑ Mapa Trenta ze 16. století vyobrazená v: Serena Luzzi: Mobilität und Identität – Die Deutschen in Trient (14.–18. Jahrhundert). In: Alois Schmid (Hrsg.): Von Bayern nach Italien – Transalpiner Transfer in der Frühen Neuzeit. München 2010, s. 141
- ↑ buonconsiglio.it. www.buonconsiglio.it [online]. [cit. 2014-03-18]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2014-01-17.
- ↑ Serena Luzzi: Mobilität und Identität – Die Deutschen in Trient (14.–18. Jahrhundert). In: Alois Schmid (Hrsg.): Von Bayern nach Italien – Transalpiner Transfer in der Frühen Neuzeit. München 2010, str. 135–152
- ↑ Soubor:Durer-Castel-Buonconsiglio.jpg
- ↑ buonconsiglio.it. www.buonconsiglio.it [online]. [cit. 2014-03-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2014-01-17.
- ↑ Hans Schmölzer: Die Fresken des Castello del buon consiglio in Trient und ihre Meister: eine Kunstgeschichtliche Studie. Innsbruck 1902, str. 30
- ↑ Aldo Bertoluzza: Napoleone a Trento - Buonaparte al Buonconsiglio. Trento 1970
- ↑ Das Castell ist in einem Stadtplan von 1909 als Kaserne bezeichnet. Meyers Großes Konversations-Lexikon, Band 19. Leipzig 1909, 709 str. zeno.org
- ↑ buonconsiglio.it. www.buonconsiglio.it [online]. [cit. 2014-03-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2014-04-25.
- ↑ buonconsiglio.it. www.buonconsiglio.it [online]. [cit. 2014-03-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2014-01-17.
- ↑ buonconsiglio.it. www.buonconsiglio.it [online]. [cit. 2014-03-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2014-01-16.
- ↑ buonconsiglio.it. www.buonconsiglio.it [online]. [cit. 2014-03-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2014-01-16.
- ↑ Hans Schmölzer: Die Fresken des Castello del buon consiglio in Trient und ihre Meister: eine Kunstgeschichtliche Studie. Innsbruck 1902, S. 44 f.
- ↑ M. Welber: Affreschi dei mesi di torre d’Aquila Castello Buonconsiglio (sec. XV). 1995, ISBN 88-86246-39-0
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Castello del Buonconsiglio na Wikimedia Commons
- buonconsiglio.it Internetové stránky Castello del Buonconsiglio
- tectum.de Rekonstrukce hradu Buonconsiglio od TECTUM, 2006. Stav okolo roku 1250
- Krátký film o Castello del Buonconsiglio na youtube
- tr3ntino.it Informace turistické krajské centrály Trentino k hradu
- catinabib.it Dřevořezby, lepty a litografie hradu del Buonconsiglio v Trentu, Online projekt obecní knihovny v Trentu.