Ekonomika Severní Koreje
Ekonomika Severní Koreje | |
---|---|
![]() | |
Měna | Severokorejský won (KPW, ₩) |
Fiskální období | kalendářní rok |
Statistické údaje | |
Populace | ▲ 25 549 819 (2018)[1] |
HDP | $32,1 mld. (nominalní, 2018)[2] |
Změna HDP | 4,6% (2018) |
HDP na obyvatele | $1 300 (2016, nominalní)[3] $1 700 (PPP, 2015 odhad)[4] |
HDP podle sektorů | zemědělství: 22,5%, průmysl: 47,6%, služby: 29,9% (2017 odhad)[4] |
Míra chudoby | N/A |
Pracovní síla | ▲ 16 503 176 (2019)[5] |
Pracovní síla podle sektorů | zemědělství: 37%, průmysl: 63% (2008 odhad)[4] |
Nezaměstnanost | ![]() |
Zahraničí | |
Vývoz | ▼ $222 mil. (2018)[4] |
Dovoz | ▼ $2,32 mld. (2018 odhad)[4] |
Hrubý zahraniční dluh | $20 mld. (2011 odhad)[6] |
Veřejné finance | |
Příjmy | 3,2 mld. (2007 odhad)[4] |
Výdaje | 3,3 mld. (2007 odhad)[4] |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3b/Made_in_DPRK_IMG_5517.png/300px-Made_in_DPRK_IMG_5517.png)
Ekonomika Severní Koreje je centrálně plánovaný systém, kde je role alokace trhu omezená, i když se zvyšuje.[7][8] V roce 2020 Severní Korea pokračuje v základním dodržování centrálně řízené ekonomiky. Po nástupu Kim Čong-una v roce 2012 došlo k určité ekonomické liberalizaci, ale ohledně konkrétních právních předpisů a uzákonění dochází ke konfliktu.[9][10][11][12][13][14] Podle hodnocení ekonomické svobody nadace Heritage Foundation je hodnota ekonomické svobody Severní Koreje 5,9, což je nejméně ze 180 hodnocených ekonomik v roce 2019.[15]
Po kolapsu východního bloku v letech 1989 až 1991, zejména Sovětské svazu - hlavního zdroje podpory KLDR, čelila severokorejská vláda obtížným strategickým rozhodnutím a severokorejská ekonomika byla donucena k přeorientování zahraničních ekonomických vztahů, včetně větší ekonomické spolupráce s Jižní Koreou. Největším obchodním partnerem Severní Koreje je ČLR. Severokorejská ideologie čučche vedla k tomu, že se země snaží věnovat autarkii v prostředí mezinárodních sankcí. Bez ohledu na současný vývoj omezené ekonomické otevřenosti země, např. v průmyslové oblasti Kesong, turistické oblasti Kŭmgang-san a zvláštní administrativní oblasti Sinŭiju, není Severní Korea ochotna zavést zásadní změny. Zemi stále dominuje státem vlastněný průmysl a kolektivní zemědělství a vedení je odhodláno udržovat v zemi přísnou politickou a ideologickou kontrolu, i přes mírné zvýšení zahraničních investic a určitou autonomii podniků.
Od korejské války až do poloviny 70. let měla Severní Korea podobný HDP na obyvatele jako její soused Jižní Korea.[16][17] Nicméně na konci 90. let 20. století a začátkem 21. století má Severní Korea HDP na obyvatele menší než 2 000 dolarů. Pro rok 2018 odhadla korejská banka růst HDP na -4,1 %.[18]
Asi 81 % území země pokrývají relativně vysoká horská pásma se zalesněnou horskou a kopcovitou krajinou, kterou protínají hluboká a úzká údolí. Je zde jen málo území, které lze kultivovat. Obstojné přístavy se nacházejí na východním pobřeží země u Japonského moře. Hlavní město Pchjongjang se nachází nedaleko západního pobřeží na řece Tedong.
Ačkoli většina obyvatel Severní Koreje žije ve městech jako dělníci, podíl zemědělství na HDP je poměrně vysoký - zhruba 25 %, přestože výnosy dosud nedosáhly úrovně ze začátku 90. let. Obchod s Jižní Koreou se od roku 1988 sice zvýšil, ale mezi oběma zeměmi neexistuje žádné použitelné spojení.
Severní Korea nadále trpí chronickým nedostatkem potravin (viz hladomor v Severní Koreji), který je důsledkem uzavřeného režimu, mnoha přírodních katastrof a celkovými strukturálními nedostatky, jako např. omezená zemědělská oblast a krátké období růstu, jakož i jednostranné rozdělování ve prospěch armády a téměř vyloučení běžného obyvatelstva. Nedostatek potravin byl dále prohlouben rekordními povodněmi v roce 1995 a pokračujícím nedostatkem hnojiv a zemědělského vybavení. Na základě mezinárodní žádosti o pomoc poskytl Světový potravinový program OSN od července 1999 do června 2000 přibližně 500 000 tun potravin.
Odkazy
Reference
- ↑ Population, total - Korea, Dem. People's Rep. [online]. World Bank [cit. 2020-04-27]. Dostupné online. Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ CNBC. North Korea's 2016 economic growth climbs to 17-year high despite sanctions targeting nuclear program [online]. July 20, 2017. Dostupné online. Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ www.bloomberg.com. North Korea's Economy Is Growing at Its Fastest Pace Since 1999 [online]. July 21, 2017. Dostupné online. Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ a b c d e f g h EAST ASIA/SOUTHEAST ASIA :: KOREA, NORTH [online]. Central Intelligence Agency [cit. 2020-06-08]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2019-05-28. Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ Labor force, total - Korea, Dem. People’s Rep. [online]. World Bank [cit. 2020-04-27]. Dostupné online. Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ N.Korea Struggling Under Mountains of Foreign Debt [online]. The Chosun Ilbo (English Edition): Daily News from Korea, January 19, 2012 [cit. 2012-03-31]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne February 21, 2012. Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ FRANK, Ruediger. Consumerism in North Korea: The Kwangbok Area Shopping Center. 38 North. U.S.–Korea Institute, Johns Hopkins University School of Advanced International Studies, April 6, 2017. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne April 11, 2017. Je zde použita šablona
{{Cite news}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ SANG-HUN, Choe. As Economy Grows, North Korea's Grip on Society Is Tested. New York Times. April 30, 2017. Dostupné online [cit. May 25, 2018]. Je zde použita šablona
{{Cite news}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ Andrew Jabobs. North Koreans See Few Gains Below Top Tier. The New York Times. October 14, 2012. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne October 15, 2012. Je zde použita šablona
{{Cite news}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ Ruediger Frank. An Atmosphere of Departure and Two Speeds, Korean Style: Where is North Korea Heading? [online]. School of Advanced International Studies, October 2, 2012 [cit. 2012-10-25]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne October 24, 2012. Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ Jeff Baron. Book Review: A CAPITALIST IN NORTH KOREA [online]. School of Advanced International Studies, March 11, 2013 [cit. 2013-03-11]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne March 13, 2013. Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ Andrei Lankov. Capitalism in North Korea: Meet Mr X, one of the new business elite. The Guardian. April 29, 2014. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne July 14, 2014. Je zde použita šablona
{{Cite news}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ Andrei Lankov. N Korea and the myth of starvation. www.aljazeera.com. Al Jazeera, March 27, 2014. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne November 21, 2014. Je zde použita šablona
{{Cite news}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ BARON, Jeff. What if Sanctions Brought North Korea to the Brink? "Well, in 1941...". 38 North. U.S.-Korea Institute, Johns Hopkins University School of Advanced International Studies, September 7, 2017. Dostupné online [cit. September 11, 2017]. Je zde použita šablona
{{Cite news}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ Country Rankings: World & Global Economy Rankings on Economic Freedom [online]. [cit. 2019-09-25]. Dostupné online. (anglicky) Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ Perry, Mark J. (December 21, 2011) Institutions Matter: Real Per Capita GDP in North and South Korea Archivováno 26. 7. 2013 na Wayback Machine. Intellectual Takeout, Retrieved May 9, 2013
- ↑ Maddison, Angus "The World Economy A Millennial Perspective", OECD Development Studies Centre, ISBN 92-64-02261-9, (Published 2004), Table A3-c, also available on the Internet at Archived copy [online]. [cit. 2013-05-09]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne May 30, 2012. Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. Retrieved May 8, 2013 - ↑ Gross Domestic Product Estimates* for North Korea in 2018. Bank of Korea. 2019-07-26. Dostupné online [cit. 2020-05-15]. Je zde použita šablona
{{Cite news}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu ekonomika Severní Koreje na Wikimedia Commons
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |
Ekonomika Asie | ||
---|---|---|
Země | Afghánistán • Arménie • Ázerbájdžán • Bahrajn • Bangladéš • Bhútán • Brunej • Čína • Egypt • Filipíny • Gruzie • Indie • Indonésie • Irák • Írán • Izrael • Japonsko • Jemen • Jižní Korea • Jordánsko • Kambodža • Katar • Kazachstán • Kuvajt • Kypr • Kyrgyzstán • Laos • Libanon • Malajsie • Maledivy • Mongolsko • Myanmar (Barma) • Nepál • Omán • Pákistán • Palestinská autonomie • Rusko • Saúdská Arábie • Severní Korea • Singapur • Spojené arabské emiráty • Sýrie • Srí Lanka • Tádžikistán • Thajsko • Tchaj-wan • Turecko • Turkmenistán • Uzbekistán • Vietnam • Východní Timor | ![]() |
Teritoria, kolonie a zámořská území |