Erich Schutt
Erich Schutt | |
---|---|
Narození | 21. června 1931 Vetschau |
Úmrtí | 19. listopadu 2023 (ve věku 92 let) Chotěbuz |
Povolání | fotograf |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/11/Bundesarchiv_Bild_183-C0726-0011-002%2C_LPG_Siegadel%2C_Ernte%2C_Erntehelfer.jpg/220px-Bundesarchiv_Bild_183-C0726-0011-002%2C_LPG_Siegadel%2C_Ernte%2C_Erntehelfer.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c7/Bundesarchiv_Bild_183-A0926-0004-001%2C_Bauern_bei_der_Pause.jpg/220px-Bundesarchiv_Bild_183-A0926-0004-001%2C_Bauern_bei_der_Pause.jpg)
Erich Schutt (21. června 1931 Vetschau – 19. listopadu 2023, Chotěbuz) byl německý fotograf a fotoreportér.[1]
Život a dílo
Narodil se v roce 1931 ve Wětošowě (Vetschau) v Dolní Lužici.[2] Německá rodina jeho otce pocházela z Kladska, jeho děd přišel do Lužice za prací v rozvíjejícím se průmyslu. Matka byla Lužická Srbka z blízké vesnice.[3]
Fotografoval již během školních let, a to fotoaparátem Agfa Box. Ten si koupil na počátku roku 1945 ve svých 14 letech, nicméně jej musel za nedlouho odevzdat ruské komandatuře, protože v té době bylo zakázáno soukromé vlastnictví fotografických přístrojů v sovětské okupační zóně.[4]
Během učení na odborného drogistu od roku 1947 ve fotografickém oddělení Spreewald-Drogerie Petzold se naučil mimo jiné vyvolávat filmy a obsluhovat temnou komoru, od roku 1952 pracoval u Foto-Brausewetter v Berlínské ulici v Chotěbuzi, ve velké fotolaboratoři s 10 laboranty, kde zaučoval vyvolávání, kopírování a zvětšování.[5]
Jeho kariéra fotožurnalisty začala v roce 1952, kdy pracoval jako fotografický korespondent pro „Brandenburger Neuesten Nachrichten“. V roce 1953, po přechodu do redakce novin Lausitzer Rundschau do Chotěbuze, byl ustanoven prvním novinářským fotografem novin, později si dodělal odborné žurnalistické vzdělání.[5] V roce 1994 odešel do důchodu, fotografování se sice méně, ale stále věnoval.[2]
Těžištěm jeho zájmu byl život obyčejných lidí, jak dělníků v lužickém hornictví a v elektrárnách, tak venkovských zemědělců v Dolnolužických Blatech (Spreewald), všední i kulturní život Lužických Srbů.[2][3] Jeho rozsáhlý fotografický archiv se nachází v jeho soukromém vlastnictví[2], hodně obrázků je také v německém spolkovém archivu (Bundesarchiv). Ten v roce 2008 zpřístupnil okolo 100 000 fotografií a jiných obrazových materiálů pod svobodnou licencí na Wikimedia Commons.
Kromě vydávání knih se Schutt účastnil svých výstav, například v roce 2012 bylo více než 80 jeho fotografií k vidění Lužickosrbském muzeu v Chotěbuzi.
Galerie
Odkazy
Literatura
- Thomas Kläber, Norbert Krauzig und Erich Schutt: Cottbus – Schöne Seiten einer Stadt. ALfa-Verlag, Cottbus 2002, ISBN 3-935513-05-4
- Erich Schutt: Cottbus 1950 – 1995. Steffen-Verlag, Cottbus 2011, ISBN 978-3-940101-94-5
- Erich Schutt: Fotografien der Niederlausitz 1948–1991. Domowina-Verlag, Bautzen 2012, ISBN 978-3-7420-2214-1
Reference
- ↑ Fotograf aus Cottbus im Alter von 92 Jahren gestorben – ein letzter Gruß (německy)
- ↑ a b c d Erich Schutt führt durch die Ausstellung "Fotografien der Niederlausitz 1948-1991" [online]. Město Cottbus, 2012-05-31 [cit. 2013-03-27]. Dostupné online.
- ↑ a b Erich Schutt: Fotografien der Niederlausitz 1948–1991.. 1.. vyd. Bautzen: Domowina-Verlag, 2012. 159 s. ISBN 978-3-7420-2214-1. S. 3, 39–41.
- ↑ Miriam Schönbach. Liebeserklärung aus ungewöhnlicher Perspektive [online]. 2012-03-28 [cit. 2013-06-19]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2013-04-03.
- ↑ a b Erich Schutt – Bildchronist der Niederlausitz [online]. 2009-09-29 [cit. 2013-06-19]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2015-11-22.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Erich Schutt na Wikimedia Commons
- Fotografien von Erich Schutt im Bundesarchiv
- Anekdote über Erich Schutt in der Lausitzer Rundschau Archivováno 4. 3. 2016 na Wayback Machine.
- Artikel auf niederlausitz-aktuell.de[nedostupný zdroj]