Giro d'Italia 1975
![]() | |
---|---|
Datum | 17. května - 7. června 1975 |
Start | Milán |
Cíl | Průsmyk Stelvio |
Počet etap | 21 (zahrnující 2 půlené etapy) |
Celková délka | 3963 km |
Celkový čas vítěze | 111h 31' 24” |
Konečné pořadí | |
Celkový vítěz | ![]() |
Druhý | ![]() |
Třetí | ![]() |
Trikoty | |
Vítěz bodovací soutěže | ![]() |
Nejlepší vrchař | ![]() |
Nejlepší tým | Brooklyn |
← 1974 1976 → |
58. ročník cyklistického závodu Giro d'Italia se konal mezi 17. květnem a 7. červnem 1975. Závod dlouhý 3963 km vyhrál Ital Fausto Bertoglio z týmu Jolly Ceramica. Na druhém a třetím místě se umístili Španěl Francisco Galdós (KAS) a Ital Felice Gimondi (Bianchi–Campagnolo).[1]
Vítězem bodovací soutěže se stal Roger De Vlaeminck, jenž obhájil vítězství z předchozího ročníku. Vítězi vrchařské soutěže se stali 2 závodníci, a to týmoví kolegové ze sestavy KAS Andrés Oliva a Francisco Galdós. Tým Brooklyn vyhrál bodovací soutěž týmů.
Týmy
Na Giro d'Italia 1975 bylo pozváno celkem 9 týmů. Každý tým přijel s 19 jezdci, celkem tedy odstartovalo 90 jezdců. Do cíle v průsmyku Stelvio dojelo 70 jezdců. Na start měl původně nastoupit i tým Molteni s obhájcem vítězství Eddym Merckxem, ten však onemocněl na závodě Tour de Romandie a celý tým ještě před startem odstoupil ze závodu.[2]
Týmy, které se zúčastnily závodu, byly:
- Bianchi–Campagnolo
- Brooklyn
- Vibor
- Bassi Frisol
- Jolly Ceramica
- KAS
- Magniflex
- Scic
- Zonca
Trasa a etapy
Trasa závodu byla odhalena 10. dubna 1975.[3] Trasa zahrnovala 2 půlené etapy a 2 individuální časovky. Organizátoři se také rozhodli zahrnout 1 den volna.
Etapa | Datum | Trasa | Vzdálenost | Typ | Vítěz | ||
---|---|---|---|---|---|---|---|
1 | 17. května | Milan - Fiorano Modenese | 177 km | ![]() | Rovinatá etapa | ![]() | |
2 | 18. května | Modena - Ancona | 249 km | ![]() | Rovinatá etapa | ![]() | |
3 | 19. května | Ancona - Prati di Tivo | 175 km | ![]() | Horská etapa | ![]() | |
4 | 20. května | Teramo - Campobasso | 258 km | ![]() | Horská etapa | ![]() | |
5 | 21. května | Campobasso - Bari | 224 km | ![]() | Rovinatá etapa | ![]() | |
6 | 22. května | Bari - Castrovillari | 213 km | ![]() | Rovinatá etapa | ![]() | |
7a | 23. května | Castrovillari - Padula | 123 km | ![]() | Horská etapa | ![]() | |
7b | Padula - Potenza | 80 km | ![]() | Horská etapa | ![]() | ||
8 | 24. května | Potenza - Sorrento | 220 km | ![]() | Horská etapa | ![]() | |
9 | 25. května | Sorrento - Frosinone | 222 km | ![]() | Rovinatá etapa | ![]() | |
10 | 26. května | Frosinone - Tivoli | 176 km | ![]() | Rovinatá etapa | ![]() | |
11 | 27. května | Řím - Orvieto | 158 km | ![]() | Rovinatá etapa | ![]() | |
12 | 28. května | Chianciano Terme - Forte dei Marmi | 232 km | ![]() | Rovinatá etapa | ![]() | |
13 | 29. května | Forte dei Marmi - Forte dei Marmi | 38 km | ![]() | Individuální časovka | ![]() | |
30. května | Den odpočinku | ||||||
14 | 31. května | Il Ciocco - Il Ciocco | 13 km | ![]() | Individuální časovka | ![]() | |
15 | 1. června | Il Ciocco - Arenzano | 203 km | ![]() | Horská etapa | ![]() | |
16 | 2. června | Arenzano - Orta San Giulio | 193 km | ![]() | Rovinatá etapa | ![]() | |
17a | 3. června | Omegna - Pontoglio | 167 km | ![]() | Rovinatá etapa | ![]() | |
17b | Pontoglio - Monte Maddalena | 46 km | ![]() | Horská etapa | ![]() | ||
18 | 4. června | Brescia - Baselga di Piné | 223 km | ![]() | Horská etapa | ![]() | |
19 | 5. června | Baselga di Piné - Pordenone | 175 km | ![]() | Rovinatá etapa | ![]() | |
20 | 6. června | Pordenone - Alleghe | 197 km | ![]() | Horská etapa | ![]() | |
21 | 7. června | Alleghe - Stelvio | 186 km | ![]() | Horská etapa | ![]() | |
Celková délka | 3963 km |
Průběžné pořadí
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/01/Passo_dello_stelvio.jpg/220px-Passo_dello_stelvio.jpg)
Na Giru d'Italia byly 3 hlavní soutěže společně s týmovou soutěží. Celkové pořadí bylo kalkulována sčítáním časů dojezdů v etapách jednotlivých jezdců.[4] Jezdec s nejnižším výsledným časem je vítězem této soutěže a je považován za celkového vítěze závodu. Vedoucí jezdec této soutěže nosil růžový dres.
Body do bodovací soutěže bylo možné získat za dojezd mezi prvními v etapě, s více body za lepší umístění. Lídr této soutěže nosil fialový dres. Vrchařská soutěž byla třetí důležitou soutěží a její lídr nosil zelený trikot. V této klasifikaci byly body udíleny za dosažení vrcholu před ostatními jezdci. Každé hodnocené stoupání bylo klasifikováno jako první, druhé nebo třetí kategorie, s více dostupnými body na prémiích vyšší kategorie. Na Cimě Coppi, nejvyšším bodu trasy, bylo možné získat více bodů, než na ostatních prémiích první kategorie. Cima Coppi tohoto ročníku Gira byl průsmyk Stelvio. První jezdec, který dosáhl vrcholu Stelvia, byl Španěl Francisco Galdós.
Lídři soutěže týmů nenosili žádný speciální trikot. Tato soutěž byla kalkulována sčítáním všech bodů, které získali jezdci jednotlivých týmů na sprinterských prémiích, vrchařských prémiích nebo za dojezdy v etapách. Vedoucí tým byl ten s nejvyšším počtem bodů.
Existovaly zde další vedlejší soutěže, například soutěž Campionato delle Regioni. Tato soutěž byla náhradou za soutěž "traguardi tricolore", která probíhala v předchozích ročnících.[5] Lídr této soutěže nosil modrý dres s vertikálními barevnými pruhy v barvách italské vlajky.("maglia azzurra con banda tricolore verticale").
Etapa | Vítěz | Celkové pořadí![]() | Bodovací soutěž![]() | Vrchařská soutěž![]() | Soutěž týmů |
---|---|---|---|---|---|
1 | Knut Knudsen | Knut Knudsen | Knut Knudsen | neuděleno | neuděleno |
2 | Patrick Sercu | Rik Van Linden | Jolly Ceramica | ||
3 | Giovanni Battaglin | Giovanni Battaglin | Giovanni Battaglin | ||
4 | Roger De Vlaeminck | Francisco Galdós | Roger De Vlaeminck a Pierino Gavazzi | Andrés Oliva | Brooklyn |
5 | Rik Van Linden | Rik Van Linden | |||
6 | Roger De Vlaeminck | Roger De Vlaeminck | |||
7a | Domingo Perurena | ||||
7b | Roger De Vlaeminck | ||||
8 | Marcello Osler | ||||
9 | Enrico Paolini | ||||
10 | Roger De Vlaeminck | ||||
11 | Roger De Vlaeminck | ||||
12 | Patrick Sercu | ||||
13 | Giovanni Battaglin | Giovanni Battaglin | |||
14 | Fausto Bertoglio | Fausto Bertoglio | Fausto Bertoglio a Andrés Oliva | ||
15 | Franco Bitossi | Andrés Oliva | |||
16 | Fabrizio Fabbri | ||||
17a | Patrick Sercu | ||||
17b | Wladimiro Panizza | Fausto Bertoglio | |||
18 | Roger De Vlaeminck | Fausto Bertoglio a Andrés Oliva | |||
19 | Martín Emilio Rodríguez | ||||
20 | Roger De Vlaeminck | Andrés Oliva | |||
21 | Francisco Galdós | Francisco Galdós a Andrés Oliva | |||
Konečné pořadí | Fausto Bertoglio | Roger De Vlaeminck | Francisco Galdós a Andrés Oliva | Brooklyn |
Konečné pořadí
Legenda | |||
---|---|---|---|
![]() | Označuje vítěze celkového pořadí. | ![]() | Označuje vítěze vrchařské soutěže. |
![]() | Označuje vítěze bodovací soutěže. |
Konečné pořadí
Pořadí | Jezdec | Tým | Čas |
---|---|---|---|
1 | ![]() ![]() | Jolly Ceramica | 111h 31' 24" |
2 | ![]() ![]() | KAS | + 41" |
3 | ![]() | Bianchi–Campagnolo | + 6' 18" |
4 | ![]() ![]() | Brooklyn | + 7' 39" |
5 | ![]() | Magniflex | + 8' 00" |
6 | ![]() | Brooklyn | + 8' 13" |
7 | ![]() | Scic | + 10' 32" |
8 | ![]() | Furzi | + 13' 40" |
9 | ![]() | KAS | + 14' 48" |
10 | ![]() | Scic | + 14' 48" |
Bodovací soutěž
Pořadí | Jezdec | Tým | Body |
---|---|---|---|
1 | ![]() ![]() | Brooklyn | 346 |
2 | ![]() ![]() | Jolly Ceramica | 159 |
3 | ![]() | Bianchi–Campagnolo | 154 |
4 | ![]() | Brooklyn | 148 |
5 | ![]() | Zonca | 123 |
Vrchařská soutěž
Pořadí | Jezdec | Tým | Body |
---|---|---|---|
1 | ![]() ![]() | KAS | 300 |
![]() ![]() | KAS | ||
3 | ![]() ![]() | Jolly Ceramica | 240 |
4 | ![]() | Furzi | 150 |
5 | ![]() ![]() | Brooklyn | 130 |
6 | ![]() | Magniflex | 120 |
7 | ![]() | Brooklyn | 110 |
![]() | Bianchi–Campagnolo | ||
![]() | Brooklyn | ||
10 | ![]() | Jolly Ceramica | 80 |
Soutěž Campionato delle Regioni
Pořadí | Jezdec | Tým | Body |
---|---|---|---|
1 | ![]() | Brooklyn | 43 |
2 | ![]() | Bianchi–Campagnolo | 31 |
3 | ![]() | Zonca | 25 |
4 | ![]() | Furzi | 23 |
5 | ![]() | Brooklyn | 10 |
Kombinovaná soutěž
Pořadí | Jezdec | Tým | Body |
---|---|---|---|
1 | ![]() ![]() | Brooklyn | ? |
2 | ![]() | Bianchi–Campagnolo | ? |
3 | ![]() | Bianchi–Campagnolo | ? |
4 | ![]() | Brooklyn | ? |
5 | ![]() ![]() | KAS | ? |
Bodovací soutěž týmů
Pořadí | Tým | Body |
---|---|---|
1 | Brooklyn | 11270 |
2 | Jolly Ceramica | 6720 |
3 | KAS | 6200 |
4 | Bianchi-Campagnolo | 5895 |
5 | Scic | 3485 |
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku 1975 Giro d'Italia na anglické Wikipedii.
- ↑ https://web.archive.org/web/20150309193707/http://archiviostorico.unita.it/cgi-bin/highlightPdf.cgi?t=ebook&file=%2Farchivio%2Funi_1975_06%2F19750608_0015.pdf
- ↑ http://bikeraceinfo.com/giro/giro1975.html
- ↑ https://archivio.unita.news/assets/main/1975/04/11/page_010.pdf
- ↑ http://autobus.cyclingnews.com/road/2008/giro08/?id=/features/2008/giro_classifications08
- ↑ http://www.giroditalia.it/eng/editions/1968-1977/
- ↑ http://hemeroteca-paginas.mundodeportivo.com/EMD01/HEM/1975/06/08/MD19750608-019.pdf
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Giro d'Italia 1975 na Wikimedia Commons
Giro d'Italia | |
---|---|
1909 • 1910 • 1911 • 1912 • 1913 • 1914 • 1919 • 1920 • 1921 • 1922 • 1923 • 1924 • 1925 • 1926 • 1927 • 1928 • 1929 • 1930 • 1931 • 1932 • 1933 • 1934 • 1935 • 1936 • 1941 • 1942 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1950 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 | |
Celkový vítěz • Bodovací soutěž • Vrchařské soutěže • Nejlepší mladý jezdec v celkovém pořadí |