Hlasisté
Hlasisté, slovensky Hlasisti, byli skupina národně uvědomělé slovenské inteligence, která v duchu idejí T. G. Masaryka a L. N. Tolstého v letech 1898–1918 usilovala o obrodu kulturního a politického života na Slovensku.[1]
Hlasisté byli seskupeni okolo časopisu Hlas (vycházel v letech 1898–1904) a po jeho zániku také okolo časopisů Slovenský týždenník, Slovenský obzor, Slovenský denník a jiných. Hlasisté vyžadovali mravní obrodu slovenské společnosti, aktivizaci politického, hospodářského a kulturního života, občanského práva a svobody, demokratické reformy a správy, soudnictví a veřejného života v Uhersku, vystoupili s kritikou politické linie a ideologie Slovenské národní strany.
Hlavními představiteli hlasistů byli Vavro Šrobár a Pavel Blaho.
Hlasisté byli sice názorově diferencovaní, ale sjednocovaly je liberální a humanistické principy. Za cestu k rozvoji slovenské společnosti považovali česko-slovenskou spolupráci.[1] Propagovali zřízení samostatného Československa, byli odpůrci zastánců federalizace Uher a tím i odpůrci začlenění Slovenska do případné uherské federace.[2]
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Hlasisti na slovenské Wikipedii.
- ↑ a b Všeobecná encyklopedie v osmi svazcích. Svazek 3 g/j. 1. vyd. Praha: Diderot, 1999. 473 s. ISBN 80-902555-5-8. S. 186.
- ↑ LUKÁŠ, Roman. Rozdělení Československa : dvacet let poté : dějiny vzájemných vztahů Čechů a Slováků od vzniku společného státu až po jeho rozdělení pohledem obyvatel příhraničních oblastí. 1. vyd. Praha: [s.n.] ISBN 978-80-204-2864-6, ISBN 80-204-2864-X. OCLC 842875192 S. 27,28.
Literatura
- ŠUJAN, Juraj. Hlasistické články Milana R. Štefánika. Praha: L. Mazáč, 1929. 79 s.
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |