James Gambier
Admirál James Gambier | |
---|---|
![]() | |
První námořní lord | |
Ve funkci: 20. listopadu 1795 – 19. února 1801 | |
Předchůdce | Sir Charles Middleton |
Nástupce | Sir Thomas Troubridge |
Ve funkci: 15. května 1804 – 10. února 1806 | |
Předchůdce | Sir Thomas Troubridge |
Nástupce | John Markham |
Ve funkci: 6. dubna 1807 – 9. května 1808 | |
Předchůdce | John Markham |
Nástupce | Sir Richard Bickerton |
Narození | 13. října 1756 New Providence |
Úmrtí | 19. dubna 1833 (ve věku 76 let) Iver |
Choť | Louisa Mathew |
Rodiče | John Gambier a Deborah Stiles |
Příbuzní | Margaret Gambier[1] a Samuel Gambier[1] (sourozenci) |
Profese | námořní důstojník a politik |
Ocenění | velkokříž Řádu lázně |
Commons | James Gambier, 1st Baron Gambier |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
James Gambier, 1. baron Gambier (13. října 1756, New Providence, Bahamy – 19. dubna 1833, Iver House, Buckinghamshire, Anglie) byl britský admirál, na přelomu 18. a 19. století vynikl ve válkách proti revoluční Francii a později v napoleonských válkách. Několikrát byl členem britské vlády jako lord admirality, v roce 1805 byl povýšen na admirála. Nejvíce proslul bombardováním Kodaně v bitvě o Kodaň v roce 1807, téhož roku získal titul barona a vstoupil do Sněmovny lordů. Po napoleonských válkách žil v soukromí, v roce 1830 dosáhl hodnosti velkoadmirála.[2]
Životopis
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/68/Copenhagen%2C_the_night_between_4_and_5_September_1807_seen_from_Christianshavn.jpg/220px-Copenhagen%2C_the_night_between_4_and_5_September_1807_seen_from_Christianshavn.jpg)
Narodil se na Bahamách, kde jeho otec John Gambier působil jako zástupce guvernéra. Byl vychován v Anglii u své tety Margaret, provdané za admirála Charlese Middletona. Již v deseti letech vstoupil do služeb Royal Navy a pod velením svého strýce viceadmirála Jamese Gambiera (1723–1795) sloužil postupně na několika lodích. Zúčastnil se války proti USA, během níž dosáhl hodnosti kapitána, krátce byl ve francouzském zajetí a v roce 1780 se zúčastnil dobytí Charlestonu. Po skončení války v roce 1783 žil deset let v soukromí v Anglii. Znovu byl do aktivní služby povolán v roce 1793 a vyznamenal se ve válce proti Francii, se značnými ztrátami na své lodi HMS Defence bojoval v bitvě Slavného 1. června. Postupoval v hodnostech (kontradmirál 1795, viceadmirál 1799). V letech 1795–1801 byl členem vlády jako jeden z lordů admirality. Po pádu Pittovy vlády v roce 1801 odešel znovu do aktivní služby na moři a v letech 1801–1802 byl jedním z velitelů v Lamanšském průlivu. V letech 1802–1804 byl guvernérem a vrchním velitelem v kanadské provincii Newfoundland, kde udělováním vlastnických práv k půdě podpořil proces kolonizace a rozvoj zemědělství. Po návratu do Anglie se v druhé Pittově vládě stal znovu lordem admirality (1804–1806), v této době byl přímým podřízeným svého strýce lorda Barhama, který byl tehdy ministrem námořnictva. V Portlandově vládě byl v letech 1807–1808 byl druhým lordem admirality (jeho nadřízeným byl jako ministr námořnictva lord Mulgrave).[3]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e0/The_Repository_of_arts%2C_literature%2C_commerce%2C_manufactures%2C_fashions_and_politics_%281824%29_%2814594599790%29.jpg/220px-The_Repository_of_arts%2C_literature%2C_commerce%2C_manufactures%2C_fashions_and_politics_%281824%29_%2814594599790%29.jpg)
Mezitím byl v roce 1805 povýšen na admirála a v roce 1807 velel tažení proti Dánsku ve spolupráci s vojenským kontingentem generála Cathcarta. Obléháním Kodaně dosáhl kapitulace Dánska, které předtím porušilo svou neutralitu a vstoupilo do války po boku napoleonské Francie. Bombardování Kodaně v září 1807 bylo již ve své době vnímáno jako kontroverzní akce a Gambier byl kritizován za útoky pro civilním částem města. Gambier nicméně obdržel poděkování parlamentu a v roce 1807 se s titulem barona stal členem Sněmovny lordů. V letech 1808–1814 byl vrchním velitelem britského loďstva v Lamanšském průlivu. V roce 1809 svou pasivitou způsobil uniknutí francouzské flotily z Brestu mimo britský dosah a na návrh svých podřízených byl předvolán před válečný soud. Soud jej však uznal nevinným a do konce napoleonských válek zůstal ve funkci vrchního velitele v kanálu La Manche. V roce 1814 byl předsedou komise pro uzavření míru s USA a na Štědrý den v roce 1814 podepsal Gentský mír. V roce 1815 obdržel velkokříž Řádu lázně a v roce 1830 byl povýšen do hodnosti velkoadmirála.
Zemřel na venkovském sídle Iver House v hrabství Buckinghamshire, které koupil v roce 1802. Od roku 1788 byl ženatý s Louisou Matthew, ale neměl žádné potomstvo.
Po admirálu Gambierovi byly pojmenovány Gambierovy ostrovy v Tichomoří, jeho jméno nese také Gambierův ostrov v Kanadě, město Mount Gambier v jižní Austrálii a obec Gambier v Ohiu v USA.
Odkazy
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu James Gambier na Wikimedia Commons
- Profesní kariéra admirála Gambiera
- Životopis Jamese Gambiera na webu o admirálu Nelsonovi