Jaroslav Cuhra mladší
Ing. Jaroslav Cuhra | |
---|---|
poslanec Federál. shromáždění (SN) | |
Ve funkci: 1990 – 1990 | |
Ve funkci: 1990 – 1992 | |
poslanec Federál. shromáždění (SL) | |
Ve funkci: 1992 – 1992 | |
Stranická příslušnost | |
Členství | KDU-ČSL |
Narození | 3. července 1936 Praha Československo ![]() |
Úmrtí | 29. června 2024 (ve věku 87 let) |
Alma mater | ČVUT Praha |
Profese | politik a stavitel |
Ocenění | Pečeť města Plzně (2006) účastník odboje a odporu proti komunismu |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Jaroslav Cuhra (3. července 1936, Praha[1] – 29. června 2024[2]) byl český a československý disident, signatář Charty 77, politik za Křesťanskou a demokratickou unii - Československou stranu lidovou a poslanec Sněmovny národů a Sněmovny lidu Federálního shromáždění po sametové revoluci.
Biografie
Jeho otcem byl architekt, člen 2. odboje a významný lidovecký politik Jaroslav Cuhra (1904–1974), po roce 1948 pronásledovaný a vězněný komunistickým režimem.[3]
Jaroslav Cuhra mladší se narodil v Praze na Malé Straně. V letech 1948–1950 krátce studoval na jezuitské koleji v Bohosudově. Pak po provedení Akce K byla škola zrušena a kvůli perzekuci rodiny se vyučil zedníkem. Později vystudoval Střední průmyslovou školu stavební v Plzni. Zde poznal svou manželku. V roce 1955 byl poprvé vyslýchán Státní bezpečností a přemlouván ke spolupráci. Díky kontaktům svého otce se dostal na ČVUT Praha. Byl ovšem nucen z denního studia přejít na večerní. Po skončení školy se oženil a přestěhoval do Plzně. Pracoval v podnicích Agroprojekt, Stavoprojekt, Škoda a SUDOP jako projektant. Pro politickou minulost své rodiny ale nemohl aspirovat na vyšší funkce. V roce 1968 se angažoval ve skupině Mladí lidovci, která se během pražského jara snažila o aktivizaci strany. Za normalizace byl disidentem a signatářem Charty 77 a podepsal petici Několik vět. 28. října 1988 byl v rámci zátahu StB proti plzeňskému disentu zatčen a držen ve věznici v Ostrově-Vykmanově po několik dní.[3]
Profesně je k roku 1990 uváděn jako vedoucí projektant, bytem Plzeň.[4]
Po roce 1989 se podílel na obnově ČSL v demokratických poměrech.[3] V září 1990 kandidoval na sjezdu ČSL na jejího předsedu. V rámci své kandidatury nastínil koncepci ČSL jako strany inspirované západoevropskými vzory, schopné oslovit širokou vrstvu populace. Nakonec byl ovšem zvolen Josef Lux.[5]
V lednu 1990 zasedl v rámci procesu kooptací do Federálního shromáždění po sametové revoluci do české části Sněmovny národů (volební obvod č. 23 – Plzeň, Západočeský kraj) jako poslanec za ČSL. Mandát obhájil za KDU-ČSL ve volbách roku 1990. Ve volbách roku 1992 byl zvolen za KDU-ČSL do Sněmovny lidu. Ve Federálním shromáždění setrval do zániku Československa v prosinci 1992.[6][7][8] V parlamentních volbách v roce 1996 neúspěšně kandidoval za ODA.
Po vzniku samostatné České republiky působil v 90. letech po cca tři roky jako prezidiální šéf na ministerstvu obrany. Kvůli nesouhlasu se směřováním politiky se ale z veřejného života stáhl. Byl členem Konfederace politických vězňů České republiky a dlouholetým předsedou její krajské pobočky v Plzni.[3]
Zemřel v sobotu 29. června 2024 ve věku 87 let.[2]
Odkazy
Reference
- ↑ Jaroslav Cuhra [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-05-31]. Dostupné online.
- ↑ a b PLZEŇ 1, Správa informačních technologií města Plzně | Dominikánská 4 | 306 31. Zemřel architekt, politik a disident Jaroslav Cuhra mladší : Plzeň - oficiální informační server města. plzen.eu [online]. [cit. 2024-07-10]. Dostupné online.
- ↑ a b c d Ing. Jaroslav CUHRA [online]. pametnaroda.cz [cit. 2012-05-31]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2022-07-02.
- ↑ Návrh na volbu nových poslanců Sněmovny národů [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-05-31]. Dostupné online.
- ↑ kol. aut.: Politické strany, 1938-2004. Brno: Doplněk, 2005. ISBN 80-7239-179-8. S. 1434–1435.
- ↑ jmenný rejstřík [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-05-31]. Dostupné online.
- ↑ jmenný rejstřík [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-05-31]. Dostupné online.
- ↑ Usnesení Předsednictva Federálního shromáždění ČSSR ze dne 11. března 1986 o stanovení volebních obvodů pro volby do Federálního shromáždění [online]. mvcr.cz [cit. 2012-05-30]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2010-08-16.
Literatura
- Kdo je kdo : 91/92 : Česká republika, federální orgány ČSFR. Díl 1, A–M. Praha: Kdo je kdo, 1991. 636 s. ISBN 80-901103-0-4. S. 112.
- VOTÝPKA, Vladimír. Křižovatky české aristokracie. Praha – Litomyšl: Paseka, 2014. 280 s. ISBN 978-80-7432-441-3. Kapitola Amnestant 6, s. 7–39.
Externí odkazy
- (česky) Jaroslav Cuhra v parlamentu