Jen Ťia-kan
Jen Ťia-kan 嚴家淦 | |
---|---|
![]() | |
2. prezident Čínské republiky | |
Ve funkci: 5. duben 1975 – 20. květen 1978 | |
Předseda vlády | Ťiang Ťing-kuo |
Předchůdce | Čankajšek |
Nástupce | Ťiang Ťing-kuo |
3. viceprezident Čínské republiky | |
Ve funkci: 20. květen 1966 – 5. duben 1975 | |
Prezident | Čankajšek |
Předchůdce | Čchen Čcheng |
Nástupce | Sie Tung-min |
7. premiér Čínské republiky | |
Ve funkci: 16. prosinec 1963 – 29. květen 1972 | |
Prezident | Čankajšek |
Předchůdce | Čchen Čcheng |
Nástupce | Ťiang Ťing-kuo |
Stranická příslušnost | |
Členství | Kuomintang |
Narození | 23. říjen 1905 Su-čou, Ťiang-su |
Úmrtí | 24. prosinec 1993 (88 let) Tchan-wan, Tchaj-pej |
Místo pohřbení | Nová Tchaj-pej |
Choť | Liou Čchi-čchun |
Alma mater | St. John's University, Šanghaj |
Profese | politik a státní úředník |
Ocenění | velkokříž Řádu Isabely Katolické (1965) |
Commons | Yen Chia-kan |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jen Ťia-kan (čínsky pchin-jinem Yán Jiāgàn, znaky zjednodušené 严家淦, tradiční 嚴家淦; 23. října 1905 – 24. prosince 1993), byl tchajwanský politik a v letech 1975–1978 působil jako prezident Čínské republiky Tchaj-wanu. Je označován jako "otec nového tchajwanského dolaru".[1]
Mládí
Narodil se ve městě Mu-tu, v provincii Ťiang-su do vlivné rodiny v roce 1905. Poté, co úspěšně absolvoval studia chemie na St. John's University v Šanghaji, se stal ředitelem Šanghajské železniční správy.[1][2]
Politické působení
V roce 1938 se stal ředitelem finančního odboru provincie Fu-ťien. Když v roce 1945 dorazil na Tchaj-wan, byl jmenován ředitelem dopravy Provinční vlády Tchaj-wanu, později se stal ředitelem financí.[1] Poté byl povýšen na předsedu Bank Tchaj-wanu. V období jeho správy bylo zavedeno nové oficiální platidlo: nový tchajwanský dolar.[1] Dále byl určen ministrem hospodářství, ministrem financí a guvernérem provincie Tchaj-wan. V prosinci roku 1963 se stal premiérem.[3] Za jeho funkčního období zažíval Tchaj-wan významný ekonomický růst, ale zároveň ztratil své místo v OSN ve prospěch Čínské lidové republiky.
V letech 1966–1975 byl zvolen viceprezidentem.[4] Jako viceprezident byl v době svého úřadu nejvyšším vládním představitelem Čínské republiky, který cestoval do zahraničí, jelikož Čankajšek prohlásil, že neopustí Tchaj-wan do vyřešení čínské občanské války sjednocením země.[5] Navštívil USA a setkal se s prezidenty Johnsonem a Nixonem.[5][6]
Po smrti Čankajška se 5. dubna 1975 stal v pořadí druhým prezidentem Čínské republiky. V červenci 1977 navštívil Saúdskou Arábii, čímž se stal prvním prezidentem Čínské republiky, který navštívil jinou zemi poté, co se vláda přesunula na Tchaj-wan.[1][7] Tuto pozici zastával do 20. května 1978, kdy byl národním shromážděním zvolen jeho nástupce, Čankajškův syn, Ťiang Ťing-kuo.[8]
Po skončení své prezidentské funkce se stal ředitelem Národního palácového muzea.
Úmrtí
Od roku 1986 byl upoután na lůžko po mozkové příhodě. V roce 1992 prodělal druhou mozkovou příhodu a 24. prosince 1993 zemřel ve věku 88 let v nemocnici v Tchaj-peji.
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Yan Chia-kan na anglické Wikipedii.
- ↑ a b c d e Taiwan in Time: The (often) forgotten president - Taipei Times. www.taipeitimes.com [online]. 2019-03-31 [cit. 2024-05-29]. Dostupné online.
- ↑ CHINA (TAIWAN), Ministry of Foreign Affairs, Republic of. President C. K. Yen carries on. Taiwan Today [online]. 1975-06-01 [cit. 2024-05-29]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ F. COOPER, John. The A to Z of Taiwan (Republic of China). Lanham: Scarecrow press, 2007. S. 280.
- ↑ ; JOHN. The A to Z of Taiwan (Republic of China). Lanham: Scarecrow press, 2007. S. 283.
- ↑ a b CHINA (TAIWAN), Ministry of Foreign Affairs, Republic of. Vice President Yen in America. Taiwan Today [online]. 1967-06-01 [cit. 2024-05-29]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ P. NICKLES, David. Memorandum of Conversation [online]. Příprava vydání David P. Nickles. Washington: Foreign Relations of the United States, 1973-01-05 [cit. 2024-05-28]. Dostupné online.
- ↑ Taiwan in Time: The last great friend - Taipei Times. www.taipeitimes.com [online]. 2021-07-04 [cit. 2024-05-29]. Dostupné online.
- ↑ F. COOPER, John. The A to Z of Taiwan (Republic od China). Lanham: Screcrow press, 2007. S. 24.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Jen Ťia-kan na Wikimedia Commons
Prezidenti Čínské republiky (seznam) | |
---|---|
Sunjatsen (1912–1912) • Jüan Š’-kchaj (1912–1915 a 1916) • Li Jüan-chung (1916–1917) • Feng Kuo-čang (1917–1918) • Sü Š’-čchang (1918–1922) • Čou C’-čchi (1922–1922) • Li Jüan-chung (1922–1923) • Kao Ling-wej (1923–1923) • Cchao Kchun (1923–1924) • Chuang Fu (1924–1924) • Tuan Čchi-žuej (1924–1926) • Chu Wej-te (1926–1926) • Jen Chuej-čching (1926–1926) • Tu Si-kuej (1926–1926) • Ku Wej-ťün (1926–1927) • Čang Cuo-lin (1927–1928) • Tchan Jen-kchaj (1928–1928) • Čankajšek (1928–1931) • Lin Sen (1931–1943) • Čankajšek (1943–1949) • Li Cung-žen (1949–1950) • Čankajšek (1950–1975) • Jen Ťia-kan (1975–1978) • Ťiang Ťing-kuo (1978–1988) • Li Teng-chuej (1988–2000) • Čchen Šuej-pien (2000–2008) • Ma Jing-ťiou (2008–2016) • Cchaj Jing-wen (2016–2024) • Laj Čching-te (od 2024) | |
Kurzívou jsou psáni premiéři, viceprezidenti a generalissimus přebírající funkci prezidenta v době neobsazení úřadu. |