Komorní hůrka
Komorní hůrka | |
---|---|
![]() Zastavení naučné stezky u průzkumné štoly | |
Vrchol | 503,4 m n. m. |
Poznámka | Jedna z nejmladších sopek na území ČR |
Poloha | |
Světadíl | Evropa |
Stát | Česko![]() |
Pohoří | Chebská pánev |
Souřadnice | 50°6′2″ s. š., 12°20′11″ v. d. |
![]() ![]() Komorní hůrka | |
Hornina | čedič (olivinický nefelinit) |
Povodí | Ohře, Labe |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![]() Komorní hůrka | |
---|---|
IUCN kategorie IV (Oblast výskytu druhu) | |
![]() Skalní výchoz bazaltoidů s pamětní deskou | |
Základní informace | |
Vyhlášení | 31. prosince 1933 |
Vyhlásil | Ministerstvo školství a národní osvěty |
Nadm. výška | 470 – 503 m n. m. |
Rozloha | 6,98 ha[1][2] |
Poloha | |
Stát | Česko![]() |
Okres | Cheb |
Umístění | Slatina, Skalka |
Další informace | |
Kód | 182 |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. | |
Tento box:
|
Komorní hůrka (německy Kammerbühl) je kopec (503 m n. m.) na Chebsku a zároveň národní přírodní památka o rozloze 7,08 ha na katastru místních částí měst Chebu a Františkových Lázní - Skalky a Slatiny.[3] Komorní hůrka je součástí Geoparku Egeria, části Česko-bavorského geoparku.[4] Národní přírodní památka je spravována prostřednictvím regionálního pracoviště AOPK ČR - Správy CHKO Slavkovský les.[3]
Charakteristika lokality
Komorní hůrka je jednou z nejmladších čtvrtohorních sopek (vulkánů) na území České republiky. Jedná se o zalesněný kopec – sypaný (struskový) kužel, tvořený vulkanickým materiálem. V jeho odlesněné východní části je opuštěný jámový lom, štola a skalní výchozy.[4] Lokalita se nachází na území geomorfologické jednotky (celku) Chebská pánev.
Vznik a stáří sopky
V řadě pramenů, včetně seznamu chráněných území AOPK ČR[3], je citována původní domněnka, že Komorní hůrka je nejmladší sopkou, která byla v minulosti činná na území České republiky. Ve stínu věhlasu Komorní hůrky zůstává poněkud skryto povědomí o další čtvrtohorní sopce Chebska Železné hůrce, vzdálené od Komorní hůrky asi 14,5 km vzdušnou čarou směrem na jihovýchod. Údaje o stáří obou sopek se pohybují v rozmezí 200 000 až 1 milión let.[5] Podle radiometrického měření (datování) je stáří Komorní hůrky nejčastěji odhadováno na 250 000–400 000 let.[4] Dle nejnovějšího průzkumu z počátku 21. století by mohlo stáří Železné hůrky být 150 000–400 000 let, čímž není vyloučeno, že nejmladší sopkou na území České republiky by mohl být právě tento čtvrtohorní vulkán.[6] Problematikou datace aktivity západočeských sopek Komorní hůrka a Železná hůrka se zabývali i vědci z Geografického ústavu Univerzity v Heidelbergu (SRN).[7]
Geologie
Komorní hůrka vznikla ve čtvrtohorách na dně vysychajícího slaného jezera erupční aktivitou tzv. strombolského typu, pojmenovanou podle stejnojmenné sopky v Tyrhénském moři. V závěrečné fázi jícen sopky vyplnil čedič (olivinický nefelinit) a překryl i oblast sopečného popela na jihozápadní straně sopky.
![Detail strusky z kužele Komorní Hůrky](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8c/Detail_strusky_z_ku%C5%BEele_Komorn%C3%AD_H%C5%AFrky.jpg/220px-Detail_strusky_z_ku%C5%BEele_Komorn%C3%AD_H%C5%AFrky.jpg)
Kopec je torzem struskového kužele malého čedičového vulkánu, vystupujícího z Chebské pánve na křížení chebsko-domažlického příkopu a západního okraje oherského riftu.[5] Jedná se o vulkanický vrch stratovulkánového typu s projevy střídajících se erupcí bazaltoidních lávových výlevů a vulkanického popela. V usazených tufech se vyskytují nejen sopečné pumy, ale i xenolity vytržené erupcí z okolního pláště metamorfitů a granitů. Vzácně lze v této lokalitě nalézt i porcelanity.[4]
Sopečné strusky a tufy, obsahující bazaltoidní sopečné pumy o velikosti až 50 cm, se v jámovém lomu těžily tak intenzívně, že torzo struskového kužele v průběhu 20. století prakticky celé zmizelo.[5]
Flóra
Přestože hlavní význam lokality spočívá v dokladu tektonických jevů ve kvartéru, je zároveň významná z botanického hlediska. Nejpestřejší je opuštěná těžební jáma. Rozhodujícím faktorem je oslunění plochy chráněné před větrem a výživný substrát sopečných tufů. V prostoru opuštěné jámy bylo zaznamenáno více než 100 druhů cévnatých rostlin.[8] Nejcennější rostlinou je vstavač kukačka (Anacamptis morio, syn. Orchis morio), který pro rok 2021 vybral hlavní výbor České botanické společnosti jako rostlinu roku 2021.[9] Tamní populace je sledována již od roku 1995. V posledních deseti letech zde počet kvetoucích jedinců jen jednou klesl pod tisíc. Na jaře 2021 zde bylo napočítáno asi 4200 rozkvetlých rostlin.[10]
Stav lokality na počátku 21. století
Komorní hůrka byla původně bezlesá, nyní jsou místa, kde by bylo možno v terénu studovat její geologickou minulost, zcela zarostlá a nepřehledná. Tuto skutečnost však poněkud vyvažuje uskutečnění projektu Naučné stezky Komorní hůrka s pečlivě vypracovanými informačními panely.[5] Zatravněný prostor bývalé jámy na těžbu štěrku se stal postupem času významnou botanickou lokalitou, k čemuž přispělo zdejší specifické teplé a suché podnebí (mikroklima). Za zmínku stojí především výskyt silně ohroženého vstavače kukačky.[11]
Od roku 2004 probíhala při jižním úpatí Komorní hůrky, přímo v těsném sousedství hranic národní přírodní památky, realizace developerského projektu Komorní Dvůr - výstavba nové rezidenční čtvrti rodinných domů.[12] Součástí tohoto komplexu je i nový hotel s welnesscentrem.[13]
Goethe na Komorní hůrce
Johann Wolfgang Goethe nebyl pouze znamenitý literát, ale také vzdělaný přírodovědec.[14] V Česku pobýval celkem 17krát a až na jedinou výjimku jezdil vždy do západních nebo severních Čech. Komorní hůrku navštívil poprvé v roce 1806. Nesl si s sebou německý dopis-spis Ignáce Antonína Borna O vyhaslé sopce u města Chebu (Praha, 1773), který byl původně adresován hraběti Františku Josefu Kinskému – muži, který jako první rozeznal, že Komorní hůrka je sopka a že nevznikla usazováním hornin ve vodním prostředí, jak se do té doby soudilo. Goethe už tehdy v souladu s Bornem připustil, že jde o sopku. A vracel se sem ještě v letech 1811, 1820 a 1822 („Myslel na ni jistě dvacet let.“ Václav Cílek)[15]. Naposledy sopku navštívil společně s hrabětem Kašparem Šternberkem, švédským chemikem Jönsem Jacobem Berzeliem (ten okamžitě poznal, že jde o vulkán) a chebským radou Josephem Sebastianem Grünerem (asi 1779 –1864). Byl to právě Goethe, kdo navrhl hraběti Šternberkovi (pod vlivem původního návrhu Borna), aby dal do nitra kopce razit štolu. Nynější portál štoly je však podle geologa Václava Cílka padělek, resp. památník.[16]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d0/PSM_V20_D059_Section_of_the_kammerbuhl_in_bohemia.jpg/330px-PSM_V20_D059_Section_of_the_kammerbuhl_in_bohemia.jpg)
Kvůli zajištění peněz byl tento návrh realizován Kašparem Šternberkem až po Goethově smrti. V roce 1837 byla dokončena ražba 300 metrů dlouhých důlních chodeb do nitra Komorní hůrky, které přinesly nezvratný důkaz o jejím vulkanickém původu. Na vstupním žulovém portálu do nyní už zavalených štol to dosud připomíná pamětní nápis: „DEN NATURFREUNDEN GEWIDMET von G. K. STERNBERG MDCCCXXXVII“ (Přátelům přírody věnoval hrabě Kašpar Šternberk – 1837).[5]
Západním Čechám a zejména Komorní hůrce vděčí Goethe zřejmě také za velkou část své literární inspirace, jak zmiňuje Václav Cílek: „A přesto se zdá, že této nejmenší a nejnepatrnější sopce, poslednímu chudáku v řadě vulkánů, vděčí Goethe za hlubokou část své inspirace, za vhled do světa zemských sil.“ Vedle Goetha později Komorní hůrka inspirovala například také západočeského básníka Petra Maděru a další.
Místní pověsti
Ke Komorní hůrce se váže několik pověstí, v nichž se odráží, jak si místní obyvatelé snažili vysvětlit zvláštní geologické jevy v tomto regionu.
Pověsti o černých mužíčcích
(překlad německého textu z 19. století)[17]
Nezvaný host
U Františkových Lázní je kopec Komorní hůrka. V tomto kopci je otvor, kterému se říká Trpasličí jeskyně. Od nepaměti zde v podzemí žili malí černí mužíčci, kteří lidem spíše škodili, než pomáhali. Jednou, když místní mladý sedlák obcházel své hospodářství, vynořil se před ním z křoví mužíček asi 1,5 stopy vysoký. Měl černý kabát a na hlavě černý klobouk s pérem. Skřítek požádal mladého hospodáře o nocleh a ten mu ochotně vyhověl. Ráno našel sedlák hostovu postel prázdnou a s ním zmizely i peníze, které předtím trpaslík za nocleh zaplatil.
O zlém lesníkovi
Poblíž Chebu žil jeden lesník, který měl velmi zlou a bezcitnou povahu. Ten lesník nakoupil pozemky jižně od Komorní hůrky a postavil si zde velký statek. Avšak každou noc mu trpaslíci zbořili část budov. Lesník se o tom přesvědčil sám, když v noci pozoroval vstup do jeskyně a viděl, jak z ní vycházejí skřítci s kladivy, krumpáči, pilami a sekerami. Poté, co trpaslíci všechno zničili, se vrátili zpět do jeskyně. Lesník vše viděl, ale jako by byl očarován a nedokázal proti nim zasáhnout. Věděl ale, že trpaslíci opouštějí jeskyni jen v době, kdy Měsíc přechází do úplňku. Také se věřilo, že zvuk zvonu má kouzelnou moc a dokáže spoutat a zažehnat bytosti, žijící v podzemí. Lesník proto pověsil na trám ve svém domě velký zvon a čekal. Když nastala půlnoc, rozhoupal zvon. Po prvních úderech zvonu zazněl z nitra hory děsivý hluk a z otvoru jeskyně vyšlehly plameny. Hluk sílil a budova statku skřípěla a otřásala se v základech. Vzápětí vše zmizelo a nikdo pak už nikdy nespatřil ani lesníka, ani jeho dům.
Fotogalerie
- Pamětní deska hraběte Kašpara Šternberka nad portálem štoly
- Komorní hůrka je již částečně zalesněná, není vidět ani starý lom
- Smírčí kříž pod Komorní hůrkou
- Portrét J.W.Goetha s nápisem „Goethovi, badateli Komorní Hůrky"
- Informační tabule u portálu průzkumné štoly.
- Vstavač kukačka v opuštěné těžební jámě v květnu 2021
- Pohled na „rozkvetlou“ těžební jámu v květnu 2021
Odkazy
Reference
- ↑ Otevřená data AOPK ČR. Dostupné online. [cit. 2020-11-19].
- ↑ Nationally designated areas (CDDA). Dostupné online. [cit. 2021-06-26].
- ↑ a b c Komorní hůrka na seznamu chráněných území AOPK ČR
- ↑ a b c d Popis geologické lokality
- ↑ a b c d e JANOŠKA, Martin. Sopky a sopečné vrchy České republiky. 1. vyd. Praha: Academia, 2013. 415 s. ISBN 978-80-200-2231-8. S. 80–81.
- ↑ BURIÁNEK, Jan. Geolog uměl posluchače překvapit. Chebský deník [online]. Vltava-Labe-Press, a.s., 2010-03-08 [cit. 2015-12-03]. Dostupné online.
- ↑ WAGNER, Günther A. et all. Dating of the Quaternary volcanoes Komorní Hurka (Kammerbühl) and Zelezná Hurka (Eisenbühl), Czech Republic, by TL, ESR, alpha-recoil and fission track chronometry. Zeitschrift für Geologische Wissenschaften [online]. Verlag für Geowissenschaften Berlin, 2002 [cit. 2015-12-04]. Dostupné online. (anglicky, německy)
- ↑ Infopanel naučné stezky Komorní hůrka - Rostliny Komorní hůrky
- ↑ Rostlina roku: vstavač kukačka. Botanika [online]. Botanický ústav Akademie věd České republiky, 2021 [cit. 2021-05-27]. Čís. 1. Dostupné online. ISSN 2336-2243.
- ↑ DOLANSKÁ, Jitka. Komorní hůrku rozzářily vzácné orchideje, botanici je tam počítají. idnes.cz [online]. 2021-05-21 [cit. 2021-05-27]. Dostupné online.
- ↑ Popis lokality na webu Geoparku Egeria
- ↑ Informace o projektu Komorní Dvůr
- ↑ Mikroregion Chebsko - hotel Komorní Hůrka. www.chebsko.net [online]. [cit. 2015-12-03]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2015-12-08.
- ↑ Johannes Baier: Goethe und der Komorní Hůrka (Kammerbühl, Tschechische Republik), Jber. Mitt. oberrhein. geol. Ver, N. F. 95, 439-450, 2013 (Zusammenfassung).
- ↑ Václav Cílek: Krajiny vnitřní a vnější. Dokořán, 2002
- ↑ VLAŠÍMSKÝ, Pavel. GRÜNER Joseph Sebastian ?16.2.1779-16.1.1864. Biografický slovník českých zemí [online]. Historický ústav AV ČR [cit. 2023-06-21]. Dostupné online.
- ↑ VERNALEKEN, Theodor. Mythen und Bräuche des Volkes in Österreich. Als Beitrag zur deutschen Mythologie, Volksdichtung und Sittenkunde. Wien: [s.n.], 1859. S. 212. (německy)
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Komorní hůrka na Wikimedia Commons
- Sopečná činnost a sopky v ČR
- Sopky v západních Čechách - článek o Komorní hůrce a Soosu
- Zdeněk Kukal: Mohou se probudit sopky v Čechách?, časopis 21. stoleti. Publikováno: 19. 12. 2005.
- Projekt otevření a zpřístupnění štoly Archivováno 23. 6. 2020 na Wayback Machine.
- Komorní hůrka – geologický vývoj [online]. Česká geologická služba, 2018-12-31 [cit. 2021-03-23]. Dostupné online.
Chráněná území v okrese Cheb | |
---|---|
Chráněné krajinné oblasti | |
Národní přírodní rezervace | |
Národní přírodní památky | Bublák a niva Plesné • Bystřina – Lužní potok • Komorní hůrka • Křížky • Upolínová louka pod Křížky • Železná hůrka |
Přírodní rezervace | Amerika • Děvín • Hamrnický mokřad • Holina • Kosatcová louka • Lipovka • Mechové údolí • Mokřady pod Vlčkem • Planý vrch • Podhorní vrch • Pomezní rybník • Prameniště Teplé • Rathsam • Smraďoch • Stráň u Dubiny • Studna u Lužné • U Sedmi rybníků • Údolí Teplé • Vlček • Ztracený rybník • Žižkův vrch |
Přírodní památky | Čertkus • Goethova skalka • Koňský pramen • Kynžvartský kámen • Milhostovské mofety • Podhorní slatě • Sirňák • Těšovské pastviny • U cihelny • Vernéřovské doly |