Leonardo Sandri
Jeho Eminence Leonardo Sandri | |
---|---|
Viceděkan kardinálského kolegia | |
![]() | |
Církev | Římskokatolická církev |
Titulární kostel | Santi Biagio e Carlo ai Catinari |
Znak | ![]() |
Svěcení | |
Kněžské svěcení | 2. prosinec 1967 světitel Juan Carlos Aramburu |
Biskupské svěcení | 11. říjen 1997 světitel Angelo Sodano |
Kardinálská kreace | 24. listopadu 2007 kreoval Benedikt XVI. |
Titul | Kardinál-biskup |
Vykonávané úřady a funkce | |
Zastávané úřady |
|
Zúčastnil se | |
Osobní údaje | |
Země | Argentina![]() |
Datum narození | 18. listopadu 1943 (80 let) |
Místo narození | Buenos Aires |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Leonardo kardinál Sandri (* 18. listopadu 1943, Buenos Aires) je argentinský katolický prelát, kardinál, viceděkan kardinálského kolegia a emeritní prefekt Dikasteria pro východní církve.
Život
Po skončení studií v semináři v Buenos Aires získal licenciát z teologie na Katolické Univerzitě v argentinské metropoli. Kněžské svěcení přijal 2. prosince 1967. Jeho světitelem byl kardinál Juan Carlos Arambura, kterému později dělal sekretáře. V roce 1970 odejel na studia do Říma, získal doktorát z kanonického práva na Papežské univerzitě Gregoriana. Od roku 1974 pracoval na nunciaturách v několika zemích Afriky, v roce 1989 se stal pracovníkem nunciatury v USA. V dubnu 1992 nastoupil do státního sekretariátu.
V roce 1997 byl jmenován titulárním arcibiskupem aemonským. V březnu 2000 ho papež Jan Pavel II. jmenoval nunciem v Mexiku a 15. září téhož roku začal působit ve státním sekretariátu jako substitut pro všeobecné záležitosti. Dne 9. června 2007 ho papež Benedikt XVI. jmenoval prefektem Kongregace pro východní církve. Kardinálem byl jmenován při konzistoři 24. listopadu 2007 (ordo kardinál-kněz). Papež František kooptoval jeho kardinálský titul pro hac vice do třídy kardinál-biskup. Dne 18. ledna 2020 papež František schválil jeho volbu viceděkanem kardinálského kolegia. [1]
Vyznamenání
komtur Řádu zásluh o Italskou republiku – Itálie, 4. října 1985[2]
velkodůstojník Řádu zásluh o Italskou republiku – 27. listopadu 1992[3]
velkokříž Řádu Bernarda O'Higginse – Chile, 1993
velkodůstojník Národního řádu za zásluhy – Paraguay, 1995
velkokříž Řádu osvoboditele – Venezuela, 2000
rytíř Národního řádu cedru – Libanon, 2001
rytíř velkokříže Řádu Isabely Katolické – Španělsko, 2001
velkokříž Řádu Quetzala – Guatemala, 2002
velkokříž Národního řádu za zásluhy – Kolumbie, 2002
rytíř velkokříže Řádu svatého Mauricia a svatého Lazara – Savojští, 2002
Řád bílého dvojkříže II. třídy – Slovensko, 2002
velkokříž Řádu Jižního kříže – Brazílie, 2003
Řád Madarského jezdce I. třídy – Bulharsko, 2003
komandér Řádu čestné legie – Francie, 2003
velkodůstojník Řádu rumunské hvězdy – Rumunsko, 2004[4]
Řád za zásluhy III. třídy – Ukrajina, 2004
velkokříž Řádu zásluh o Italskou republiku – Itálie, 13. června 2005[5]
velkodůstojník Záslužného řádu Maďarské republiky – Maďarsko, 2005
velkokříž Řádu dubové koruny – Lucembursko, 2006
velkokříž Rytířského řádu Božího hrobu Jeruzalémského – Vatikán, 2007
velký záslužný kříž s hvězdou a šerpou Záslužného řádu Spolkové republiky Německo – Německo, 2008[6]
komtur Řádu za zásluhy Polské republiky – Polsko, 2010[7]
velkokříž Řádu rumunské hvězdy – Rumunsko, 2012[4]
Řád přátelství – Arménie, 16. září 2015 – za duchovní hodnoty, přínos k posílení bilaterálních vztahů mezi Arménií a Svatým stolcem, stejně jako za jeho práci
Odkazy
Reference
- ↑ Approvazione dell’elezione del Decano e del Vice-Decano del Collegio Cardinalizio, oznámení na stránkách tiskového střediska Sv. Stolce, 25.01.2020.
- ↑ Le onorificenze della Repubblica Italiana. www.quirinale.it [online]. [cit. 2019-12-16]. Dostupné online.
- ↑ Le onorificenze della Repubblica Italiana. www.quirinale.it [online]. [cit. 2019-12-16]. Dostupné online.
- ↑ a b Cancelaria Ordinelor. canord.presidency.ro [online]. [cit. 2019-12-16]. Dostupné online.
- ↑ Le onorificenze della Repubblica Italiana. www.quirinale.it [online]. [cit. 2019-12-16]. Dostupné online.
- ↑ Bundesverdienstkreuz der Republik Deutschland für Kurienkardinal Sand…. archive.is [online]. 2013-04-16 [cit. 2019-12-16]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2013-04-16.
- ↑ Postanowienie Prezydenta Rzeczypospolitej Polskiej z dnia 9 listopada 2009 r. o nadaniu orderów. prawo.sejm.gov.pl [online]. [cit. 2019-12-16]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2020-06-28.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Leonardo Sandri na Wikimedia Commons
- Profil v biografickém slovníku kardinálů Salvadora Mirandy
- Biografické heslo na catholic-hierarchy.org
Související články
prefekt Dikasteria pro východní církve | ||
---|---|---|
Předchůdce: Ignatius Moussa I. Daúd | 2007 – 2022 Leonardo Sandri | Nástupce: Claudio Gugerotti |
Viceděkan kardinálského kolegia | ||
---|---|---|
Předchůdce: Giovanni Battista Re | od 2020 Leonardo Sandri | Nástupce: dosud ve funkci |