M109 (houfnice)
M109 | |
---|---|
![]() M109A6 Paladin | |
Typ vozidla | samohybná houfnice |
Země původu | Spojené státy americké![]() |
Historie | |
Výrobce | United Defense/BAE Systems |
Návrh | 1956 |
Období výroby | 1962–dosud |
Vyrobeno kusů | min. 4000 |
Ve službě | 1962–dosud |
Základní charakteristika | |
Posádka | 4 (řidič, nabíječ, střelec, velitel)(M109A6)[1] |
Délka | 6,807 m (podvozek) 9,677 m (vč. hlavně)[1] |
Šířka | 3,922 m[1] |
Výška | 3,24 m[1] |
Hmotnost | 28 849 kg (bojová)[1] |
Pancéřování a výzbroj | |
Pancéřování | aluminiové |
Hlavní zbraň | 155mm/L39 kanónová houfnice M284[1] |
Sekundární zbraně | kulomet M2HB ráže 12,7 mm[1] |
Pohon a pohyb | |
Motor | přeplňovaný vznětový osmiválcový vidlicový motor Detroit Diesel Model 8V-71T LHR[1] |
Výkon | 440 hp (328,10 kW)[1] |
Odpružení | torzní tyče |
Max. rychlost | 64,4 km/h na komunikaci[1] |
Poměr výkon/hmotnost | 15,25 hp/tunu[1] |
Dojezd | 344 km[1] |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
M109 je americká samohybná kanónová houfnice vzniklá k náhradě vozidel M44.
Objednávka vývoje byla zadána v roce 1952, první prototyp byl dokončen roku 1959[2] a první sériové jednotky opustily montážní haly v roce 1962.[3] Po zavedení četných vylepšení se M109 stala nejrozšířenější samohybnou houfnicí na světě. Vozidla tohoto typu se zúčastnila vietnamského konfliktu, arabsko-izraelských válek, irácko-íránské války a války v Zálivu.
Spojené státy prodaly vozidla tohoto typu do téměř 30 zemí.[3]
M109 může po přípravě silou překonávat vodní překážky a vystřelovat různé typy střel, včetně taktické jaderné dělostřelecké munice[3] a laserově naváděných granátů M712 Copperhead.[2] Dělo má šroubový závěr a nemá nabíjecí automat - nabíjí se manuálně.[4]
V následujících letech byla modernizována lafetace děla, konstrukce věže i samotné dělo, proběhla také instalace automatického systému řízení palby a zesílení pancéřování.
Hlavní modernizací byla verze M109A6 Paladin z 90. let 20. století,[5] která používala nový věžový systém, digitální systém řízení palby, vylepšenou houfnici M284 a upravený pohonný systém.[4] Byla poháněna motorem 8V-71T o výkonu 450 hp.[4] Doba zahájení palby od okamžiku zastavení vozidla se snížila na 30 sekund a kadence palby se mírně zvýšila.[4] S nábojem typu M203/M203A1 dosáhla dostřelu až 30 km.[5] Od verze M109A6 byl také standardizován granát s prodlouženým dostřelem a GPS naváděním M982 Excalibur.[6]
Od roku 2013 se vyrábí verze M109A7, s novým podvozkem s komponenty unifikovanými s bojovým vozidlem pěchoty M2 Bradley a zesíleným pancéřováním.[4] Byl použit motor VTA903T o výkonu 600–675 k. Modernizováno bylo i vybavení věže. S houfnicí spolupracují muniční vozidla M992A3 založená na stejném podvozku.[4]
K roku 1979 bylo vyrobeno přes 4000 samohybných houfnic M109.[2]
Varianty
- M109A1 - šestičlenná posádka, dělo M126 ráže 155 mm
- M109A2 / A3 - dělo M185
- M109A3 GE A1 - německá licenční výroba M109A3
- M109A4 - dělo M185
- M109A5 - dělo M284
- M109A6 Paladin - čtyřčlenná posádka
- K55 / K55A1 - licenční jihorejská verze
- M109L - varianta modifikovaná italskou firmou OTO Melara. Korba odpovídá verzi M109A3, výzbroj je tvořena dělem o délce hlavně L/39, které může užívat munici shodnou s taženou houfnicí FH-70 dosahující dostřelu 24 000 nebo, při použití střel s pomocným raketovým motorem, až 30 000 m.[7]
- M109A7 - nejnovější verze
Služba
Bojově byly nasazeny také za ruské invaze na Ukrajinu z února 2022 na straně ukrajinské armády. Houfnice byly darovány Ukrajině několika spřátelenými státy: Norsko darovalo 23 kusů verze M109A3GN, Lotyšsko 6 kusů verze M109A5Ö, Itálie 100+ kusů verze M109L, Velká Británie 20 kusů verze M109A4BE a Spojené státy americké 18 kusů verze M109A6.[8] Dle nezávislého webu Oryx ztratila Ukrajina k srpnu 2024 dle volně dostupné fotodokumentace nejméně 49 M109 všech verzí a dalších 16 bylo poškozeno.[9]
Uživatelé
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/71/M109_operators_%281%29.png/350px-M109_operators_%281%29.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6b/Self-propelled-howitzer-vietnam.jpg/220px-Self-propelled-howitzer-vietnam.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ab/Egyptian_M109_during_Operation_Bright_Star_2005.jpg/220px-Egyptian_M109_during_Operation_Bright_Star_2005.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/13/M109_A3_self-propelled_howitzer.jpg/220px-M109_A3_self-propelled_howitzer.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d7/UA_72nd_bde_M109A3GN_03.jpg/220px-UA_72nd_bde_M109A3GN_03.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e1/Cannon_fire_-_M109_self-propelled_howitzer.jpg/220px-Cannon_fire_-_M109_self-propelled_howitzer.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/51/M109A7_Self-propelled_Howitzer.jpg/220px-M109A7_Self-propelled_Howitzer.jpg)
- M109
- Libye
Libye
- M109A
- Etiopie
Etiopie
- Írán
Írán
- Kuvajt
Kuvajt
- Maroko
Maroko
- Omán
Omán
- Peru
Peru
- Řecko
Řecko
- Spojené arabské emiráty
Spojené arabské emiráty
- Švýcarsko
Švýcarsko
- M109A2/A3
- Belgie
Belgie (dříve)
- Brazílie
Brazílie
- Dánsko
Dánsko
- Egypt
Egypt
- Itálie
Itálie
- Jordánsko
Jordánsko
- Maroko
Maroko
- Německo
Německo (dříve)
- Nizozemsko
Nizozemsko
- Norsko
Norsko
- Pákistán
Pákistán
- Portugalsko
Portugalsko
- Řecko
Řecko
- Saúdská Arábie
Saúdská Arábie
- Spojené království
Spojené království (dříve)
- Španělsko
Španělsko
- Tunisko
Tunisko
- Ukrajina
Ukrajina[10]
- M109A2/A5
- Čínská republika
Čínská republika
- Rakousko
Rakousko
- M109A4
- M109A5
- Brazílie
Brazílie
- Egypt
Egypt
- Irák
Irák
- Izrael
Izrael
- Chile
Chile
- Lotyšsko
Lotyšsko[12]
- Maroko
Maroko
- Portugalsko
Portugalsko
- Saúdská Arábie
Saúdská Arábie
- Španělsko
Španělsko
- Thajsko
Thajsko
- Ukrajina
Ukrajina[13]
- K55/K55A1
- Jižní Korea
Jižní Korea
- M109L
- M109A6 Paladin
- Saúdská Arábie
Saúdská Arábie
- Spojené státy americké
Spojené státy americké
- Ukrajina
Ukrajina[15]
- M109A7
- Spojené státy americké
Spojené státy americké
Odkazy
Reference
V tomto článku byly použity překlady textů z článků M109 SPH na polské Wikipedii, M109 (obuseiro autopropulsado) na portugalské Wikipedii a M109 na slovinské Wikipedii.
- ↑ a b c d e f g h i j k l Jane's 2011, s. 864.
- ↑ a b c Jane's 2011, s. 865.
- ↑ a b c Hogg 2000, s. 279.
- ↑ a b c d e f Ratka 2018.
- ↑ a b Jane's 2011, s. 863.
- ↑ Jane's 2011, s. 866.
- ↑ Oto Melara 155 mm M109L self-propelled howitzer (Italy), Self-propelled guns and howitzers (tracked). Jane's Armour and Artillery [online]. Jane's Information Group, 2008-12-11 [cit. 2022-10-30]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2009-12-12. (anglicky)
- ↑ Jakub Janovsky; naalsio26; Aloha; Dan; Kemal. Answering The Call: Heavy Weaponry Supplied To Ukraine [online]. Oryx [cit. 2023-11-24]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ MITZER, Stijn; JANOVSKY, Jakub. Attack On Europe: Documenting Ukrainian Equipment Losses During The 2022 Russian Invasion Of Ukraine [online]. Oryx [cit. 2024-08-17]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Norway to provide Ukraine with M109A3GN 155mm tracked self-propelled howitzers. Defense News [online]. armyrecognition.com, 2022-05-01 [cit. 2022-06-05]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ NATO weapons boost for Ukraine. Sky News [online]. 2022-06-16 [cit. 2022-06-17]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Armour Focus – New Latvian M109 SPH [online]. 2018-04-04 [cit. 2022-06-10]. Dostupné online. (anglicky) Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ Eng.LSM.lv. Latvia donates helicopters and howitzers to Ukraine Share. LSM.lv [online]. Lotyšské veřejnoprávní zpravodajství, 2022-08-15 [cit. 2022-11-04]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Cannoni e mezzi hi tech, ecco le armi date dall’Italia per l’offensiva ucraina. la Repubblica. 2022-10-30. Dostupné online [cit. 2022-11-02]. (italsky)
- ↑ DEYOUNG, Karen; HORTON, Alex. U.S. pledges $3 billion in arms to help Ukraine ‘retake territory’. The Washington Post. 2023-01-06. Dostupné online [cit. 2023-01-07]. (anglicky)
Literatura
- BAE Systems, US Combat Systems M109A6 155 mm Paladin self-propelled howitzer; BAE Systems, US Combat Systems M109 Series of 155 mm self-propelled howitzers. In: FOSS, Christopher C. Jane's Armour and Artillery 2011-2012. 32. vyd. Coulsdon, Surrey: Jane's Information Group Limited ISBN 978-0-7106-2960-9. S. 863–870. (anglicky)
- HOGG, Ian, 2000. Dělostřelectvo dvacátého století. Překlad Petr Tůma. 1. vyd. Praha 3 - Královské Vinohrady: Svojtka & Co.. 320 s. ISBN 80-7237-350-1. Kapitola M109.
- RATKA, Damian, 2018. M109A7 - nowe wcielenie Paladyna. Nowa Technika Wojskowa. Varšava: Magnum-X, červen 2018, čís. 6/2018, s. 42–44. (polsky)
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu M109 na Wikimedia Commons
- M109 (155mm střední samohybná houfnice) na www.valka.cz
- (anglicky) M109 155mm SP Howitzer na FAS Military Analysis Network
- (anglicky) M109A7 155mm self-propelled tracked howitzer artillery vehicle (United States) na armyrecognition.com
- (anglicky) M109 - Howitzer,155mm, Self-Propelled
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |