Marie Rosůlková
Marie Rosůlková | |
---|---|
![]() Marie Rosůlková | |
Narození | 17. prosince 1901 Plzeň Rakousko-Uhersko ![]() |
Úmrtí | 15. května 1993 (ve věku 91 let) Praha Česko ![]() |
Místo pohřbení | Vyšehradský hřbitov |
Příbuzní | Jan Rosůlek (bratr) |
Podpis | ![]() |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Marie Rosůlková (17. prosince 1901 Plzeň[1] – 15. května 1993 Praha) byla česká herečka. V divadle hrála od svých 19 do 91 let.
Životopis a umělecká kariéra
Pocházela ze živnostenské rodiny, její otec byl švec. V Plzni vystudovala obchodní akademii.[2] Jako bankovní úřednice se soukromě školila u Marie Laudové.
Od roku 1921 hrála divadlo profesionálně v Plzni, Českých Budějovicích a v brněnském Zemském divadle (1931–1933).[3][4] Od počátku hrála spíše role paniček a zkušených žen než mladých naivek (Frank Wedekind: Lulu, České Budějovice, 1924, role a roličky ve hrách Přednosta stanice, U snědeného krámu a mnoha dalších).
Krátce se objevila v souboru Divadla Vlasty Buriana[5] a v letech 1934–1949 působila v Divadle na Vinohradech[6][7], od roku 1950 do roku 1982 stála na prknech Městských divadel pražských [8]. Dostávala zde spíše charakterní role, jež tu a tam obohacovala svým sklonem k laskavé parodii (španělská královna Marie Luisa, Frank Tetauer: Don Manuel a Marie Luisa).
V roce 1960 vytvořila postavu italské matrony Filumeny Marturano ve stejnojmenné komedii Eduarda De Filipa. Ve stáří se dočkala i v divadle své vskutku životní role v postavě výstřední, především však laskavé a moudré tulačky Maude, hlavní postavy divácky úspěšné komedie Harold a Maude (1976).
První filmové role získala již koncem 30. let, ale největší popularitu jí přinesly až v 70. letech komediální role babiček a excentrických starších žen. V takovýchto rolích se uplatnila i v televizi. Nejznámější je její role babičky, autorky detektivek v seriálu Taková normální rodinka.
Dne 25. února 1948 podepsala výzvu prokomunistické inteligence Kupředu, zpátky ni krok podporující komunistický převrat.[9] V roce 1966 byla jmenována zasloužilou umělkyní.
Je pohřbena na Vyšehradském hřbitově, ve společném hrobě se svým bratrem Janem, teologem Josefem Zvěřinou, spirituálem Václavem Matějem Vlnařem a sestrami řádu sv.Voršily, ve zvláštním jihozápadním oddělení, určeném pro osoby duchovního stavu.
Citát
„ | Když jsem nastoupil do angažmá v Městském divadle na Vinohradech, přijaly mne vlídně dvě herečky, od nichž jsem se vlastně nikdy neodloučil. Byly to Marie Rosůlková a Eva Svobodová… Marie Rosůlková – Mařenka nebo Meryčka, jak ji nazýváme, hrávala sice ženy, o jejichž přízeň muži bojovali, ale ve skutečnosti zůstala po celý život naivkou. Jako by kdysi (říká, že poslední narozeniny měla, když ji bylo třicet devět let) zastavila ručičky na hodinách. Jakmile slyším třeba jen z dálky její švitoření, vrací mne zpátky do doby, kdy jsem ji poznal. Protože ji nikdy nic nevyvedlo z míry, klouzala po laškovných vlnách života s úsměvem na rtech. | “ |
— Svatopluk Beneš [10] |
Divadelní role, výběr
- 1947 – William Shakespeare: Sen noci svatojánské, Hipolyta, královna Amazonek, Theseova nevěsta, Divadlo na Vinohradech, režie Jiří Frejka
Filmografie
- 1937 – Poručík Alexander Rjepkin
- 1938 – Vzhůru nohama
- 1940 – Přítelkyně pana ministra
- 1940 – Píseň lásky
- 1940 – Panna
- 1941 – Gabriela
- 1949 – Soudný den
- 1958 – O věcech nadpřirozených
- 1964 – Máte doma lva?
- 1964 – Komedie s Klikou
- 1967 – Zločin lorda Savila
- 1967 – Klec pro dva
- 1968 – Spalovač mrtvol
- 1978 – Od zítřka nečaruji
- 1978 – O statečné princezně Janě (TV pohádka)
- 1977 – Hop – a je tu lidoop
- 1977 – Jablíčko se dokoulelo
- 1977 – Já to tedy beru, šéfe…!
- 1977 – Nemocnice na kraji města
- 1977 – Talíře nad Velkým Malíkovem
- 1977 – Uloupený smích (TV)
- 1977 – Zítra vstanu a opařím se čajem
- 1976 – Léto s kovbojem
- 1975 – Malá mořská víla
- 1971 – Petrolejové lampy
- 1972 – Šest medvědů s Cibulkou
- 1972 – Slečna Golem
- 1974 – Holky z porcelánu – role: důchodkyně Janinka
- 1971 – Touha Sherlocka Holmese
- 1970 – Čtyři vraždy stačí, drahoušku
- 1970 – Honba za filmovým námětem (TV)
- 1969 – Charleyova teta (TV)
- 1979 – Theodor Chindler
- 1980 – Jak napálit advokáta
- 1981 – Konečná stanice
- 1982 – Odchod bez řádů
- 1984 – Všichni musí být v pyžamu
- 1984 – Oči pro pláč
- 1986 – Není sirotek jako sirotek
- 1986 – Můj hříšný muž
- 1987 – Paví pírko
- 1988 – Nefňukej, veverko!
- 1988 – Veverka a kouzelná mušle
Televize
- 1965 – Kupon (TV inscenace povídky) – role: paní generálová
- 1966 – Čertouská poudačka (TV pohádka) – role: purkmistrová
- 1967 – Láska jako trám (TV inscenace)
- 1967 – Zločin a trik II. (TV inscenace)
- 1968 – Křesadlo (TV pohádka)
- 1971 – Taková normální rodinka (TV seriál) – role: babička
- 1973 – Zlatovláska (TV filmová pohádka) – role: babička s hadem
- 1974 – Byl jednou jeden dům (TV seriál)
- 1975 – Nebezpečí smyku (TV seriál) – role: kamarádova babička
- 1975 – Recepty doktora Kudrny (TV komedie)
- 1984 – Létající Čestmír (TV seriál)
- 1984 – Zločin v obrazárně (TV inscenace)
- 1984 – Barrandovské nocturno aneb Jak film zpíval a tančil
- 1984 – Bambinot (TV seriál) – role: Billiánová
- 1986 – Sardinky aneb Život jedné rodinky (TV seriál)
- 1986 – Tichá domácnost (TV komedie) – role: Purmová
- 1987 – Křeček v noční košili (TV seriál)
- 1988 - Ať přiletí čáp, královno! (TV filmová pohádka)
- 1989 – Utopím si ho sám (TV inscenace)
Odkazy
Reference
- ↑ Matriční záznam o narození a křtu
- ↑ Před 115 lety se narodila populární herečka Marie Rosůlková. Deník.cz [online]. 2016-12-17 [cit. 2021-11-08]. Dostupné online.
- ↑ ZAHRADNÍKOVÁ, Andrea. V Budějovicích hrála Marie Rosůlková role milovnic. Deník.cz [online]. 2013-05-16 [cit. 2021-11-08]. Dostupné online.
- ↑ Český film : herci a herečky II, s. 603.
- ↑ František Černý: Měnivá tvář divadla aneb Dvě století s pražskými herci, Mladá fronta, Praha, 1978, str. 164
- ↑ Z. Sílová, R. Hrdinová, A. Kožíková, V. Mohylová : Divadlo na Vinohradech 1907–2007 – Vinohradský ansámbl, vydalo Divadlo na Vinohradech, Praha, 2007, str. 193, ISBN 978-80-239-9604-3
- ↑ V. Müller a kol.: Padesát let Městských divadel pražských 1907–1957, vyd. Ústřední národní výbor hl. m. Prahy, Praha, 1958, str. 180
- ↑ Marie Valtrová: ORNESTINUM, Slavná éra Městských divadel pražských, Brána, Praha, 2001, str. 192, ISBN 80-7243-121-8
- ↑ VEBER, Václav. Osudové únorové dny. Praha: Nakladatelství Lidové noviny, 2008. 426 s. ISBN 978-80-7106-941-6. S. 327.
- ↑ Svatopluk Beneš: Být hercem, Melantrich, Praha, 1992, str. 148–9
Literatura
- Svatopluk Beneš: Být hercem, Melantrich, Praha, 1992, str. 37, 90, 148–150
- Jaroslav Brož, Myrtil Frída: Historie československého filmu v obrazech 1930–1945, Orbis, Praha, 1966, str. 205, foto 557
- František Černý: Měnivá tvář divadla aneb Dvě století s pražskými herci, Mladá fronta, Praha, 1978, str. 164, 176
- Jindřich Černý: Osudy českého divadla po druhé světové válce – Divadlo a společnost 1945–1955, Academia, Praha, 2007, str. 140, 214, 260, 284, ISBN 978-80-200-1502-0
- Česká divadla: encyklopedie divadelních souborů. Praha: Divadelní ústav, 2000. 615 s. ISBN 80-7008-107-4. S. 76, 113, 115, 151, 172, 241, 262, 266, 520.
- Miloš Fikejz. Český film: herci a herečky. II. díl: L–Ř. 2. vyd. Praha: Libri, 2010. 656 s. ISBN 978-80-7277-471-5. S. 602–606.
- Petr Hořec: Herecká ohlédnutí, Západočeské nakladatelství, Plzeň, 1977, str. 174–182
- Bedřich Jahn: Pět let ředitelem Městských divadel pražských, Melantrich, Praha, 1940, str. 9, 27, 31, 33, 35
- Kolektiv autorů: Dějiny českého divadla/IV., Academia, Praha, 1983, str. 173, 369
- Kruh solistů MDP: Ročenka k jubileu Městských divadel pražských 1907–1937, Kruh solistů Městských divadel pražských, knihtiskárna Politika, Praha, 1938, str. 74
- V. Müller a kol.: Padesát let Městských divadel pražských 1907–1957, vyd. Ústřední národní výbor hl. m. Prahy, Praha, 1958, str. 180
- Luboš Nečas: Marie Rosůlková osobně. Praha: XYZ, 2011. 221 s. ISBN 978-80-7388-604-2.
- Postavy brněnského jeviště: umělci Národního, Zemského a Státního divadla v Brně. Díl I, 1884–1984 / uspoř. a red. Eugenie Dufková, Bořivoj Srba. Brno : Státní divadlo, 1984. 840 s. S. 749–751.
- Z. Sílová, R. Hrdinová, A. Kožíková, V. Mohylová: Divadlo na Vinohradech 1907–2007 – Vinohradský ansámbl, vydalo Divadlo na Vinohradech, Praha, 2007, str. 45, 48, 62, 72–3, 76, 78, 193, ISBN 978-80-239-9604-3
- Vladimír Šlik: Divadlo a jeho tvůrci, nakl. A. Varhaníková, Praha, 1941, str. 49, 180
- TOMEŠ, Josef, a kol. Český biografický slovník XX. století: III. díl: Q–Ž. Praha; Litomyšl: Paseka; Petr Meissner, 1999. 587 s. ISBN 80-7185-247-3. S. 53.
- Ladislav Tunys: Hodně si pamatuju... Perličky v duši Raoula Schránila, Ametyst, Praha, 1998, str. 97, ISBN 80-85837-35-8
- Marie Valtrová: Kronika rodu Hrušínských, Odeon, Praha, 1994, str. 171, 173, 177, 183–4, 186, 288, ISBN 80-207-0485-X
- Marie Valtrová: ORNESTINUM, Slavná éra Městských divadel pražských, Brána, Praha, 2001, str. 8, 10, 11, 16, 23, 36–7, 51, 60, 66, 77, 86, 135, 140, 150, 157, 183, 192, ISBN 80-7243-121-8
- Marie Valtrová – Ota Ornest: Hraje váš tatínek ještě na housle?, Primus, Praha, 1993, str. 227, 235, 241, 243–4, 256, 264, 287, 299, 314, ISBN 80-85625-19-9
- Běla Veselá: Žena v českém umění dramatickém, vyd. Topičova edice, Praha, 1940, str. 177
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Marie Rosůlková na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Marie Rosůlková
- Marie Rosůlková v databázi Archivu Národního divadla
- Marie Rosůlková ve Filmovém přehledu
- Marie Rosůlková v Česko-Slovenské filmové databázi
- Marie Rosůlková ve Filmové databázi
- Marie Rosůlková na Kinoboxu
- Marie Rosůlková v Internet Movie Database (anglicky)
- Marie Rosůlková na Dabingforum.cz
- Příběhy slavných: Fenomén Meryčka [online]. Česká televize, 2010 [cit. 2021-11-08]. Dostupné online. Dokument České televize Fenomén Meryčka