Obouruční meč
Obouruční meč (popřípadě dvouruční meč) je mohutná sečná a bodná zbraň, používaná v období pozdního středověku a raného novověku. Tyto meče se používaly většinou jako výzbroj strážců význačných osob.
Historie
Meče tohoto typu se počaly objevovat v druhé polovině 15. století. Jejich čepel dosahovala délky od 1 až po 1,3 metru, výška jílce se pohybovala okolo 45 centimetrů, takže celý meč dosahoval délek od 1,5 do 1,8 metru.
Obouruční meč se objevoval v různých zemích od 15. (Švýcarsko) do 17. století, jeho neslavnější éra pak spadá do začátku 16. století. Po roce 1515 začal být z výzbroje lancknechtských jednotek stahován. Před začátkem 17. století se meč dostával do výzbroje gard a později ho v armádách nosila už jen čestná stráž provázející prapor.
Zajímavosti
Aloys a Hana Skoumalovi využili slovo šaršoun v překladu anglické básně Jabberwocky (Tlachapoud) z knihy Lewise Carrolla Za zrcadlem a s čím se tam Alenka setkala. Původní výraz vorpal sword ovšem využívá na rozdíl od překladu "meč šaršoun" nonsesového neologismu a nemá dohledatelný předobraz v archaické angličtině.
Odkazy
Reference
- ↑ L. Křížek, Z. J. K. Čech Encyklopedie zbraní a zbroje ISBN 80-85983-70-2 str. 248
- ↑ Zikmund Winter in Dějiny krojů v zemích Českých II. str. 272-3
Související články
- Claymore - skotský dvouruční meč
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu obouruční meč na Wikimedia Commons
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |