Petr Janda
Petr Janda | |
---|---|
![]() Petr Janda (2014) | |
Základní informace | |
Narození | 2. května 1942 (82 let) Praha, Čechy Protektorát Čechy a Morava ![]() |
Povolání | zpěvák, kytarista, skladatel |
Nástroje | kytara, klávesové nástroje, basová kytara, housle |
Hlasový obor | baryton |
Ocenění | Stříbrná medaile předsedy Senátu (2016) |
Manžel(ka) | 1. Jana Jandová 2. Martina Jandová 3. Alice Jandová |
Děti | Petr Janda ml. Marta Jandová Eliška Jandová Anežka Jandová Rozárie Jandová |
Příbuzní | vnoučata Matouš Janda Petr Janda Marie Verner pravnoučata Josef Janda bratři Slávek Janda Jiří Janda (1943–2020) bratranec Luboš Andršt |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Petr Janda (* 2. května 1942 Praha) je český rockový zpěvák, skladatel, kytarista, majitel nahrávacího studia Propast a většinový akcionář hudební agentury a vydavatelství Best I.A. Petr Janda je dlouholetým frontmanem skupiny Olympic, pro kterou složil mnoho hitů; je jednou z největších legend v historii české hudební scény.
Životopis
První jeho působení bylo ve skupině Sputnici, kde začínal hrát s kytarou v roce 1959. Pak hrál v skupině Big Beat Quintet (čili B.B.Q.), kde byli jeho spoluhráči Pavel Chrastina a Jan Antonín Pacák. Od roku 1963 hrál v kapele Olympic ve stejnojmenném klubu v Praze, Spálené ulici. V roce 1964 účinkoval se skupinou v pásmu Ondráš podotýká v divadle Semafor. Spolu se skupinou se dostal do nahrávacích studií, na gramofonové desky, do rádia a televize, skupina byla podporována časopisem Mladý svět, měla možnost vystupovat v zahraničí. Skupina se zúčastňovala Festivalů politické písně Sokolov. Ve skupině hraje na sólové elektrické i akustické kytary, působí jako autor hudby a některých textů, zpěvák a od druhé poloviny šedesátých let jako vedoucí skupiny.[1]
V letech 1974–1976 se umístil v populární anketě Zlatý slavík časopisu Mladý svět na 8.–10. místě a ještě lépe se umisťovala jím vedená skupina Olympic, když v tehdy velmi populární anketě dokonce dosáhla trojnásobného vítězství v letech 1981–1983 a další tři vítězství získala v letech 1996–1998 v nástupnické soutěži Český slavík.
V letech 1992–1997 byl Petr Janda předsedou výboru Ochranného svazu autorského (OSA). V roce 2004 neúspěšně kandidoval do senátu v obvodě Kutná Hora jako nestraník za hnutí Nezávislí.[2]
Osobní život
Jeho první ženou byla Jana Jandová, se kterou má dceru Martu (* 1974), která se proslavila jako zpěvačka německé kapely Die Happy, a syna Petra (* 1967), který zemřel na rakovinu o 10 let později než jeho matka, tedy v roce 2001. Jeho druhou manželkou byla moderátorka Martina Jandová, se kterou má dceru Elišku (* 1992). Jeho třetí manželkou je Alice Jandová, se kterou má dcery Anežku (* 2009) a Rosalii (* 2012). Od syna Petra má dva vnuky Matouše (* 1991) a Petra (* 1995) a od dcery Marty vnučku Marii (* 2013).
Jeho dcera Marta se prosadila jako zpěvačka v Německu, jeho bratr Slávek Janda vede kapelu Abraxas a jejich bratrancem byl kytarista a hudební skladatel Luboš Andršt.
Kytary a aparáty
V počátcích své kariéry hrál Petr Janda na české kytary, zejména na model Jolana Grazioso. Jeho nejslavnější kytarou se stal černý Gibson Les Paul z 50. let, kterého můžeme slyšet na albech z 2. poloviny 70. let a první poloviny 80. let minulého století. Později Janda používal řadu různých kytar, zejména kytary Ibanez a Fender Stratocaster. Co se aparátů týká: většinu své kariéry používal lampové zesilovače Marshall, v posledních letech přešel na lampové aparáty Hughes & Kettner.
Na koncertě Olympic 50 let v O2 areně použil kytaru Ibanez JEM.
Bibliografie
- Dávno. Praha: Ikar, 2011. 240 s. ISBN 978-80-249-1660-6.
- Olympic 50. Praha: Knižní klub, 2012. 240 s. ISBN 978-80-242-3737-4.
Odkazy
Reference
- ↑ DORŮŽKA, Lubomír. Panoráma populární hudby 1918/1978. Praha: Mladá Fronta, 1987. Kapitola Petr Janda, s. 219.
- ↑ http://volby.cz/pls/senat/se1111?xjazyk=CZ&xdatum=20041105&xobvod=40&xv=1&xt=1 Senátní volby 2004
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Petr Janda na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Petr Janda
- 13. komnata Petra Jandy
- Petr Janda – video z cyklu České televize Na plovárně
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |
Olympic | |
---|---|
Petr Janda • Milan Broum • Pavel Březina • Martin Vajgl Jiří Valenta • Milan Peroutka • Miloslav Růžek • Miroslav Berka • Pavel Chrastina • František Ringo Čech • Jan Antonín Pacák • Jaromír Klempíř • Jiří Laurent • Ladislav Klein • Miki Volek • Jiří Korn • Petr Hejduk • Pavel Bobek • Jan Hauser • Jiří Hauser • Ladislav Chvalkovský • Pavel Petráš • Petr Kaplan | |
Studiová alba | Želva (1968) • Pták Rosomák (1969) • Jedeme jedeme (1971) • Olympic 4 (1973) • Marathón (1978) • Prázdniny na Zemi (1980) • Ulice (1981) • Laboratoř (1984) • Kanagom (1985) • Bigbít (1986) • Když ti svítí zelená (1988) • O, jé (1990) • Dávno (1994) • Brejle (1997) • Karavana (1999) • Dám si tě klonovat (2003) • Sopka (2007) • Back to Love (2011) • Souhvězdí šílenců (2013) • Souhvězdí drsňáků (2014) • Souhvězdí romantiků (2015) • Trilobit (2018) • Kaťata (2020) |
Síň slávy Akademie populární hudby | |
---|---|
1991 Karel Gott • 1992 Olympic – Petr Janda • 1993 Vladimír Mišík • 1994 Karel Kryl† • 1995 Hana Hegerová • 1996 Jiří Suchý • 1997 Petr Novák† • 1998 Marta Kubišová • 1999 Waldemar Matuška • 2000 Milan Hlavsa† • 2001 Helena Vondráčková • 2002 Michal Tučný† • 2003 Jaromír Nohavica • 2004 Zuzana Navarovᆠ• 2005 Radim Hladík • 2006 Karel Svoboda† • 2007 Karel Černoch† • 2008 Katapult • 2009 Marie Rottrová • 2010 Petr Muk† • 2011 Václav Neckář • 2012 Pavel Bobek • 2013 Petr Hapka • 2014 Hana Zagorová • 2015 Michal Pavlíček • 2016 Věra Špinarovᆠ• 2017 Vladimír Merta • 2018 Michal Prokop • 2019 Jiří Černý • 2020 Robert Křesťan • 2021 Jaroslav Uhlíř • 2022 Zdeněk Svěrák • 2023 Jiří Korn | |
† – in memoriam |
Beatová síň slávy | |
---|---|
Kapela | Blue Effect (2004) • Pražský výběr (2005) • Hudba Praha / Jasná Páka (2006) • Katapult (2007) • Arakain (2008) • Visací zámek (2009) • Etc… (2010) • Tři sestry (2011) • The Plastic People of the Universe (2012) • Flamengo (2013) • Kabát (2014) • Stromboli (2015) • Progres 2 (2016) • Framus Five (2017) • Krucipüsk (2018) • Olympic (2019) • Krausberry (2020) • Marsyas (2021) • Synkopy 61 (2022) • Citron (2023) |
Osobnosti | Vladimír Mišík (2004) • Radim Hladík (2005) • Michal Pavlíček (2006) • Michal Prokop (2007) • Aleš Brichta (2008) • Lou Fanánek Hagen (2009) • Ota Petřina (2010) • Jan Haubert (2011) • Roman Dragoun (2012) • Vladimír Guma Kulhánek (2013) • Tomáš Hajíček (2014) • Kamil Střihavka (2015) • Martin Kraus (2016) • Luboš Pospíšil (2017) • Michal Ambrož (2018) • Jan Spálený (2019) • Pavel Váně (2020) • Petr Janda (2021) • Oldřich Říha (2022) • Jan Hrubý (2023) |
Osobnosti in memoriam | Jiří Schelinger (2004) • Milan Hlavsa (2005) • Petr Kalandra (2006) • Petr Novák (2007) • Miki Volek (2008) • Jiří Šindelář (2009) • František Kotva (2010) • Jan Ivan Wünsch (2011) • Vladimír Padrůněk (2012) • Ivan Martin Jirous (2013) • Vlado Čech (2014) • Petr Skoumal (2015) • Ota Petřina (2016) • Radim Hladík (2017) • Zdeněk Juračka (2018) • Oldřich Veselý (2019) • Filip Topol (2020) • Ivan Král (2021) • Luboš Andršt (2022) • Michal Ambrož (2023) |
Píseň | Čajovna (Blue Effect, 2019) • Traktor (Visací zámek, 2020) • Planeta Hieronyma Bosche II (Progres 2, 2021) • Kolej Yesterday (Michal Prokop a Framus Five, 2022) • Kuře v hodinkách (Flamengo, 2023) |