Shenyang J-15
J-15 | |
---|---|
![]() Dva palubní stíhací letouny J-15 | |
Určení | palubní stíhací letoun |
Původ | Čína |
Výrobce | Shenyang |
První let | 31. srpna 2009 |
Zařazeno | 2013 |
Charakter | Ve výrobě |
Uživatel | ![]() |
Vyrobeno kusů | ~20[1] |
Vyvinuto z typu | Prototyp Su-33 Shenyang J-11B |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Shenyang J-15 (čínsky 歼-15, Ťien-15; anglicky Shenyang J-15; známý také jako Létající žralok (čínsky 飞鲨, Fej-ša)) je čínský palubní stíhací letoun, vyvinutý společností Shenyang (Shenyang Aircraft Industry Group - Skupina leteckého průmyslu Šen-jang). Stroj je konstrukčně velmi podobný ruskému Suchoji Su-33. Stíhačka je v Číně přezdívaná "Létající žralok".
Vznik a vývoj
Podle vyjádření ruské delegace, která navštívila leteckou přehlídku v Ču-chaj v roce 2006, projevila Čína zájem o ruské palubní stíhačky Suchoj Su-33. Čína původně žádala pouze dvě letadla tohoto typu, což ovšem vzbudilo podezření, že nejde o nic jiného než o snahu, zkopírovat ruskou technologii. Nedůvěru Ruska umocňovala nedávná negativní zkušenost týkající se letadel Su-27SK, které Čína nejdříve vyráběla na základě licenční smlouvy s Ruskem. V roce 2000 produkci pod touto licencí předčasně ukončila a začala vyrábět vlastní letadla J-11, která konstrukčně vycházela z Su-27SK. Čína se tak vyhnula placení licenčních poplatků, což Rusko vnímalo jako porušení obchodní dohody. Proto byla ruská strana opatrná, i když Čína navýšila požadovaný počet stíhaček Su-33 na 14 kusů, které měly být dodány ve dvou várkách po 7 letadel. Rusko mělo navíc obavy, že pokud Čína převezme pouze prvních sedm stíhaček, výroba bude nerentabilní. Su-33 se v té době již nevyráběly a obnovení produkce by bylo značně nákladné. Nepomohly ani prohlášení Číny, že pro své letadlové lodě bude potřebovat až 50 letadel a jednání skončila neúspěchem.[2]
Je sporné, co Čína těmito jednáními s Ruskem sledovala. Protože několik zdrojů[které?] uvádí neověřenou informaci, že Číně se již v roce 2001 podařilo od Ukrajiny tajně koupit prototyp jednoho Su-33. Z letadla s označením T-10K-3 se pravděpodobně již několik let snažila reverzním inženýrstvím vyvinout svou vlastní palubní stíhačku. Tyto domněnky potvrzuje velká podobnost J-15 s Su-33. Hypotézu podporuje i fakt, že čínské pokroky při vývoji vlastního stroje byly velmi rychlé. Ačkoli jednání s Ruskem o nákupu Su-33 probíhala ještě v roce 2009, tak první let prototypu první čínské palubní stíhačky proběhl 31. srpna téhož roku. Z toho lze s určitostí usuzovat, že vývoj J-15 probíhal již několik let.[3] Rovněž je zjevné, že čínští vývojáři okopírovali celý technický a konstrukční koncept prototypu T-10K-3.
První vzlet z cvičného odrazového můstku uskutečnila J-15 dne 6. května 2010 a 25. listopadu 2012 Čína úspěšně otestovala přistání J-15 na palubě své první letadlové lodi Liaoning.[4] V prosinci 2013 byla zveřejněna informace, že sériová výroba stíhaček J-15 byla spuštěna. Piloti údajně ukončili výcvik a letadla jsou plně bojeschopná.
Specifikace (J-15)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/54/PLAN_Shenyang_J-15_carrier-based_fighter_aircraft_20211221_-_4.jpg/220px-PLAN_Shenyang_J-15_carrier-based_fighter_aircraft_20211221_-_4.jpg)
Technické údaje
- Posádka: 1
- Délka: 21,9 m
- Rozpětí: 14,7 m
- Výška: 5,9 m
- Nosná plocha : 62,04 m²
- Hmotnost (prázdný): 17 500 kg
- Maximální vzletová hmotnost: 33 000 kg
- Pohonná jednotka: 2 × dvouproudový motor WS-10A Tchaj-chang s přídavným spalováním
- Suchý tah: 2 × 89,17 kN
- Tah s forsáží: 2 × 135 kN[5]
Výkony
- Maximální rychlost: Mach 1,8, 2100 km/h [6]
- Bojový dolet: 1 500 km
- Přeletový dolet: 3 500 km
- Dostup: 20 000 m
Výzbroj
- 1 × kanón ráže 30 mm
- 10 externích závěsů - s nosností do 8 050 kg
- Střely vzduch-vzduch:
- PL-7
- PL-8
- PL-9
- PL-12
- Střely vzduch-zem:
- YJ-83K[7]
- Různé typy pum
- Střely vzduch-vzduch:
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Šen-jang J-15 na slovenské Wikipedii.
- ↑ 最新一架119号歼15曝光 » 首页 - 军事 [online]. [cit. 2016-11-04]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2 December 2016. Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ CHANG, ANDREI. China can't buy Sukhoi fighter jets [online]. upi, 2009-03-25 [cit. 2022-08-20]. China can not buy Sukhoi fighter jets Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Test Flights of J-15S Flying Shark Tandem Seat Carrier-Borne Fighter
- ↑ J15 Naval Fighter Jet - PLA NAVY. www.airforceworld.com [online]. [cit. 2019-09-14]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2019-04-02.
- ↑ Military and Commercial Technology: Shenyang J-15 Flying Shark [online]. 2017-05-18 [cit. 2022-08-20]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Shenyang J-15
- ↑ Čína zverejnila video so stíhačkami J-15 na palube lode Liaoning [online]. 2020-07-22 [cit. 2022-08-20]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2020-07-22.
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Shenyang J-15 na Wikimedia Commons
- Shenyang J-15D (‘Flanker’)