Smlouva z Björkö
![Císař Vilém II.](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6e/Kaiser_Wilhelm_II_of_Germany_-_1902.jpg/100px-Kaiser_Wilhelm_II_of_Germany_-_1902.jpg)
![Car Mikuláš II.](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6d/%D0%98%D0%BC%D0%BF%D0%B5%D1%80%D0%B0%D1%82%D0%BE%D1%80_%D0%9D%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BB%D0%B0%D0%B9_II.jpg/100px-%D0%98%D0%BC%D0%BF%D0%B5%D1%80%D0%B0%D1%82%D0%BE%D1%80_%D0%9D%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BB%D0%B0%D0%B9_II.jpg)
![Heinrich von Tchirschky](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fb/Heinrich_Leonhard_von_Tschirschky_LOC_01127u.jpg/100px-Heinrich_Leonhard_von_Tschirschky_LOC_01127u.jpg)
![Aleksei Birilev](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b2/Alexei_Birilev.jpg/100px-Alexei_Birilev.jpg)
Smlouva z Björkö, také známá jako smlouva z Koivisto, byla tajná dohoda podepsaná 24. července 1905 mezi carem Mikulášem II. Ruským a Vilémem II. z Německého císařství u finského ostrova Koivisto v Björkö.[1] Vilém byl jejím hlavním autorem, ale jednal bez konzultace se svými ministry. Proto byla rychle zamítnuta a nikdy nevstoupila v platnost.[2]
Tajná schůzka
Tato tajná smlouva o vzájemné obraně byla podepsána na schůzce, kterou uspořádal Vilém II. pouhé čtyři dny předem. Důkazem toho, že k setkání došlo, jsou telegramy, které si vyměnili, nazývané korespondence Viléma a Mikuláše, zveřejněné v roce 1917 novou revoluční vládou v Rusku.
Smlouva
Celková obranná smlouva obsahovala čtyři články a byla podepsána Vilémem II. a carem Mikulášem II. a dále byla spolupodepsána Heinrichem von Tschirschkym, šéfem německého ministerstva zahraničí, a ministrem námořnictva Alexejem Birilevem.
Tato smlouva byla důsledkem jednání o případném spojenectví těchto dvou velmocí, která se uskutečnila v říjnu a listopadu 1904. Tehdy car Mikuláš II. pod vlivem porážky v rusko-japonské válce a na domácí půdě právě vrcholící revoluce souhlasil se vznikem obranného paktu, ve kterém by byla podmínka vzájemné vojenské pomoci při napadení některou z evropských velmocí. Tento obranný akt byl při tajném setkání jejich jachet (německé Hohenzollern a ruské Standart). Tato smlouva však nebyla nikdy naplněna,[1] protože ji ruská vláda spolu s ministerstvem zahraničí odmítly uznat bez konzultace a souhlasu Francie. Ta se ovšem zdráhala po událostech 1. marocké krize do jakékoli kontinentální aliance vstoupit.
Odkazy
Reference
- ↑ a b Емец, В. А. Velká ruská encyklopedie [online]. Ruská akademie věd [cit. 2019-08-18]. Heslo БЬЁРКСКИЙ ДОГОВО́Р 1905. Dostupné v archivu pořízeném dne 2019-08-18. (rusky)
- ↑ MOMBAUER, Annika; DEIST, Wilhelm. The Kaiser: New Research on Wilhelm II's Role in Imperial Germany. [s.l.]: Cambridge University Press, 2003. 316 s. (anglicky)
Literatura
- PEČENKA, M.; LUŇÁK, P. Encyklopedie moderní historie. Praha: Libri, 1998. ISBN 80-85983-46-X.
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |