Třída Duguay-Trouin
Třída Duguay-Trouin | |
---|---|
![]() Duguay-Trouin | |
Obecné informace | |
Uživatel | Francouzské námořnictvo |
Typ | lehký křižník |
Lodě | 3 |
Zahájení stavby | 1922 |
Spuštění na vodu | 1923–1924 |
Uvedení do služby | 1926 |
Osud | 2 potopeny 1 vyřazen |
Nástupce | Jeanne d'Arc |
Technické údaje | |
Výtlak | 7249 tn (standardní) 9350 tn (plný) |
Délka | 181,6 m |
Šířka | 17,2 m |
Pohon | 4 turbínová soustrojí 6 kotlů 100 000 hp |
Rychlost | 33 uzlů |
Posádka | 578 |
Výzbroj | 8× 155 mm (2×2) 4× 75 mm (4×1) 4× 13,2 mm 12× 550mm torpédomet (4×3) |
Pancíř | paluba 38,1 mm, věže 25,4 mm |
Letadla | 1× katapult |
Třída Duguay-Trouin byla třída lehkých křižníků francouzského námořnictva. Skládala se ze tří jednotek, které byly ve službě v letech 1926–1952. Dva křižníky byly zničeny za druhé světové války. Hlavním nedostatkem těchto plavidel byla téměř neexistující pancéřová ochrana.
Stavba
Celkem byly v letech 1922–1926 postaveny tři křižníky této třídy. Dva postavila loděnice Arsenal de Brest a třetí Arsenal de Lorient.[1]
Jednotky třídy Duguay-Trouin:[1]
Jméno | Založení kýlu | Spuštěna | Vstup do služby | Status |
---|---|---|---|---|
Duguay-Trouin | 1922 | 14. srpna 1923 | 19. září 1926 | Po válce využíván jako depotní loď. Roku 1952 byl vyřazen a sešrotován. |
Lamotte-Piquet | 1923 | 21. března 1924 | 1. září 1926 | Dne 12. ledna 1945 byl v Cam Ranh potopen americkými palubními letadly. |
Primauguet | 1923 | 21. května 1924 | 1. září 1926 | Dne 8. listopadu 1942 byl potopen při pokusu o napadení amerického výsadku v Casablance. |
Konstrukce
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c6/Dugay-Trouin-4.jpg/220px-Dugay-Trouin-4.jpg)
Křižník byl vyzbrojen osmi 155mm kanóny ve dvoudělových věžéch, čtyřmi 75mm kanóny, čtyřmi 13,2mm kulomety a čtyřmi trojhlavňovými 533mm torpédomety. Nesl katapult pro průzkumný hydroplán. Pohonný systém tvořilo osm kotlů a čtyři parní turbíny o výkonu 100 000 hp. Nejvyšší rychlost dosahovala 33 uzlů. Dosah byl 4500 námořních mil při rychlosti 15 uzlů.[1]
Služba
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/94/FRENCH_FLEET_DEPARTURE_FROM_ALEXANDRIA._23_JUNE_1943%2C_SUEZ_CANAL._A18284.jpg/220px-FRENCH_FLEET_DEPARTURE_FROM_ALEXANDRIA._23_JUNE_1943%2C_SUEZ_CANAL._A18284.jpg)
Všechna tři plavidla bojovala v druhé světové válce. Duguay-Trouin zůstal po francouzské kapitulaci v Alexandrii, kde byl po dohodě s Brity odzbrojen a internován. Po zániku vichistické Francie se 30. května 1943 vrátil na stranu spojenců, byl reaktivován a modernizován. Poté bojoval v silách Svobodných Francouzů. Po válce byl používán jako plovoucí skladiště a v roce 1952 sešrotován.
Naopak Lamotte-Piquet byl v době francouzské kapitulace ve Francouzské Indočíně. Thajské územní požadavky vůči Vichistické Francii vedly až k ozbrojeným střetům. Lamotte-Piquet byl vlajkovou lodí improvizované eskadry francouzských plavidel, která se v bitvě u Ko Čangu střetla s Thajským námořnictvem a připravila ho o dvě nejcennější jednotky – lodě pobřežní obrany Sri Ajudhja a Thonburi a navíc tři torpédovky. Později byl na nátlak Japonska internován a na konci války ho zničilo americké letectvo.
Primauguet zůstal po porážce Francie v roce 1940 věrný kolaborantské vládě ve Vichy a kotvil v Casablance (největší francouzskou lodí v přístavu byla nedokončená bitevní loď Jean Bart). Když spojenci 8. listopadu 1942 začali Operaci Torch – vylodění v Severní Africe, byla Casablanca jedním z míst určených pro výsadek. Vichistické námořnictvo se pokusilo vylodění bránit a na moře proto vyplul Primauguet, šest torpédoborců a osm ponorek. Primauguet poté rozstřílela a potopila americká bitevní loď USS Massachusetts.
Odkazy
Reference
- ↑ a b c DUGUAY TROUIN light cruisers (1926) [online]. Navypedia.org [cit. 2019-08-29]. Dostupné online. (anglicky)
Literatura
- PEJČOCH, Ivo; NOVÁK, Zdeněk; HÁJEK, Tomáš. Válečné lodě 4. Praha: Naše vojsko, 1993. ISBN 80-206-0357-3. S. 374.
- PEJČOCH, Ivo; NOVÁK, Zdeněk; HÁJEK, Tomáš. Válečné lodě 6 – Afrika, Blízký východ a část zemí Evropy po roce 1945. Praha: Ares, 1994. ISBN 80-86158-02-0. S. 389.
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu třída Duguay-Trouin na Wikimedia Commons
Francouzské lehké křižníky třídy Duguay-Trouin | |
---|---|
Duguay-Trouin • Lamotte-Piquet • Primauguet | |
Nástupce: Jeanne d'Arc | |
Seznam francouzských křižníků |
Francouzské třídy válečných lodí z období druhé světové války | |
---|---|
Letadlové lodě: | Béarn • JoffreX • DixmundeLL |
Bitevní lodě: | Courbet • Bretagne • Dunkerque • Richelieu |
Těžké křižníky: | Duquesne • Suffren • Algérie |
Lehké křižníky: | Duguay-Trouin • Jeanne d'Arc • Émile Bertin • La Galissonnière • De GrasseP |
Supertorpédoborce: | Chacal/Jaguar • Guépard • Aigle • Vauquelin • Le Fantasque • Mogador |
Torpédoborce a torpédovky: | Bourrasque • L’Adroit • Le Hardi • La Melpomène • Le FierX • La CombattanteLL |
Ponorky: | Requin • Sirène • Ariane • Circé • Redoutable • Saphir • Surcouf • Argonaute • Diane • Orion • Minerve • Aurore • Roland MorillotX • ÉmeraudeX • PhénixX • CurieLL • NarvalLL |
Eskortní lodě: | Flower • CannonLL • RiverLL • PC-461LL |
Avíza: | Arabis • Arras • Scarpe • Bougainville • Élan • Chamois |
Ostatní: | Commandant Teste • Sans SouciX • Pluton |
X – stavba zrušena; P – dokončena po válce; LL – Lend-Lease |