Tři Marie
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/62/Three_Marys_at_the_Tomb_of_Christ_from_the_Church_in_Niegowic_-_MNK_I-406_%28293783%29.jpg/220px-Three_Marys_at_the_Tomb_of_Christ_from_the_Church_in_Niegowic_-_MNK_I-406_%28293783%29.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b7/Sainte_Anne_et_les_trois_Marie.jpg/220px-Sainte_Anne_et_les_trois_Marie.jpg)
Tři Marie (psáno také Marie) jsou ženy zmiňované ve vyprávění kanonických evangelií o Ježíšově ukřižování a zmrtvýchvstání.[1][2] Marie bylo nejběžnější jméno židovských žen té doby.
Evangelia zmiňují několik žen jménem Marie. V různých obdobích křesťanských dějin byly některé z těchto žen ztotožňovány.[3]
- Maria, matka Ježíšova
- Marie Magdaléna
- Marie Jakubova (matka Jakuba Menšího) – Mt 27, 56 (Kral, ČEP); Mk 15, 40 (Kral, ČEP); Lk 24, 10 (Kral, ČEP)
- Marie Kleofášova – Jan 19, 25 (Kral, ČEP), někdy ztotožňovaná s Marií Jakubovou
- Marie z Betánie – Lk 10, 38–42 (Kral, ČEP); Jan 12, 1–3 (Kral, ČEP), o níž není zmínka v žádném dokumentu o ukřižování nebo zmrtvýchvstání
Další ženou, která se objevuje ve vyprávěních o ukřižování a vzkříšení, je Salome, která je v některých tradicích označována jako Marie Salome a označována za jednu z Marií. Dalšími ženami zmiňovanými ve vyprávěních jsou Johana a matka synů Zebedeových.
Různé skupiny tří žen byly označovány jako Tři Marie:
- Tři Marie přítomné při Ježíšově ukřižování;
- Tři Marie u Ježíšova hrobu o Velikonoční neděli;
- Tři dcery svaté Anny, všechny se jmenovaly Marie.
Tři Marie při ukřižování
- Hlavní článek: Ženy při ukřižování
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e5/Memling_Triptych_of_Jan_Crabbe.jpg/220px-Memling_Triptych_of_Jan_Crabbe.jpg)
Přítomnost skupiny Ježíšových učednic u Ježíšova ukřižování se objevuje ve všech čtyřech evangeliích Nového zákona. Rozdíly v paralelních líčeních vedly k různým výkladům toho, kolik a které ženy byly přítomny. V některých tradicích, jejichž příkladem je irská píseň Caoineadh na dTrí Muire,[4] jsou to tři Marie, o nichž se Janovo evangelium zmiňuje jako o přítomných při Ježíšově ukřižování:[5]
- Maria, Ježíšova matka
- Marie Magdaléna
- Marie Kleofášova
Tyto tři ženy jsou velmi často zobrazovány v umění, například na El Grecově obraze Zbavení Krista šatů.
Jiná evangelia než Janovo se nezmiňují o přítomnosti Ježíšovy matky ani Marie Kleofášovy. Místo toho uvádějí jména Marie Jakubovy (Marek a Matouš), Salome (Marek) a matky synů Zebedeových (Matouš).
To vedlo některé k výkladu, že Marie Jakubova (matka Jakuba Menšího) je Marie Kleofášova a také „Marie, sestra jeho matky“, a že (Marie) Salome je matkou synů Zebedeových.
Tři Marie u hrobu
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ab/The_Three_Marys_Nea_Moni_%281100_AD%29.jpg/220px-The_Three_Marys_Nea_Moni_%281100_AD%29.jpg)
Toto jméno se používá pro skupinu tří žen, které přišly k Ježíšovu hrobu. V pravoslaví patří mezi myrofory, což je skupina, která tradičně zahrnuje mnohem větší počet lidí. Všechna čtyři evangelia se zmiňují o ženách, které šly k Ježíšovu hrobu, ale pouze Marek – Mk 16, 1 (Kral, ČEP) uvádí tři, které podle této tradice nesou jméno Marie:
- Marie Magdaléna
- Marie Kleofášova
- Marie Salome
Ostatní evangelia uvádějí různé údaje o počtu a totožnosti žen, které navštívily hrob:
- Jan 20, 1 (Kral, ČEP) zmiňuje pouze Marii Magdalénu, ale uvádí ji v množném čísle a v Jan 20, 2 (Kral, ČEP) říká: „Nevíme, kam ho položili“.
- Mt 28, 1 (Kral, ČEP) říká, že Marie Magdaléna a „ta druhá Marie“ se šly podívat na hrob.
- Lk 24, 10 (Kral, ČEP) mluví o Máří Magdaléně, Johaně a Marii Jákobově a dodává „ostatní ženy“, když předtím uvedl – Lk 23, 55 (Kral, ČEP), že při Ježíšově pohřbu „ženy, které s ním přišly z Galileje, ... viděly hrob a jak bylo jeho tělo uloženo“.
Římské martyrologium připomíná Marii Magdalénu 22. července. Dne 24. dubna připomíná „Marii Kleofášovu a Salome, které spolu s Marií Magdalskou přišly velmi časně ráno o Velikonocích ke hrobu Páně, aby pomazaly jeho tělo, a jako první uslyšely zprávu o jeho zmrtvýchvstání.“[6]
Ženy u hrobu v umění
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/06/The_Three_Marys_at_the_Tomb_1396_Monaco_Lorenzo.jpg/220px-The_Three_Marys_at_the_Tomb_1396_Monaco_Lorenzo.jpg)
Pravděpodobně nejstarším známým vyobrazením tří žen, které navštívily Ježíšův hrob, je poměrně velká freska v kostele Dura Európos ve starověkém městě Dura Európos na Eufratu. Freska byla namalována ještě před dobytím a opuštěním města v roce 256 n. l., ale právě od 5. století se pravidelně objevují vyobrazení dvou nebo tří žen, které se blíží k hrobu střeženému andělem, a stávají se standardním zobrazením Zmrtvýchvstání.[8] Jejich používání pokračuje i po roce 1100, kdy se na vyobrazeních Ježíšova Zmrtvýchvstání v křesťanském umění začal objevovat sám vzkříšený Kristus. Příkladem je Melisendin žaltář a Tři Marie u hrobu Petera von Cornelius. Na východních ikonách se nadále zobrazují buď nositelky myrhy, nebo sestup Krista do pekla.[9]
Velikonoční hymnus „O filii et filiae“ z 15. století se vztahuje na tři ženy, které šly o velikonočním ránu ke hrobu, aby pomazaly Ježíšovo tělo. Původní latinská verze hymnu označuje tyto ženy jako Marii Magdalénu (Maria Magdalene) a Marii Josefovu (et Iacobi).
Legenda ve Francii
Podle středověkého legendárního vyprávění byly Marie Magdaléna, Marie Jakubova a Marie Salome,[10] Markovy Tři Marie u hrobu nebo Marie Magdaléna, Marie Kleofášova a Marie Salome,[11] se svatou Sárou, služebnou jedné z nich, součástí skupiny, která po cestě ze Svaté země přistála u Saintes-Maries-de-la-Mer v Provence. Do této skupiny někdy patří i Lazar, který se stal biskupem v Aix-en-Provence, Marie z Betánie, jeho sestra, a Josef z Arimatie. Usadili se v Saintes-Maries-de-la-Mer, kde jsou jejich ostatky středem zájmu pouti do Saintes-Maries-de-la-Mer. Svátek Tří Marií se slavil především ve Francii a Itálii a karmelitánský řád jej přijal do své liturgie v roce 1342.[12]
V kostele v Saintes Maries de la Mer jsou údajně uloženy jejich ostatky.
Procesní sochy na Velký pátek
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cb/Good_Friday_Mary_of_Clopas1.jpg/160px-Good_Friday_Mary_of_Clopas1.jpg)
V různých katolických zemích, zejména ve Španělském království, na Filipínách a v zemích Latinské Ameriky, se při velkopátečních procesích nesou obrazy tří Marií (španělsky Tres Marías), které jsou spojeny s hrobem a označují se slovem Penitencia (španělsky) nebo Panatà (filipínsky úkon vykonaný jako splnění slibu).[13][14] Nesou atributy nebo ikonické doplňky, které jsou většinou vyjmenovány takto:
- Marie Kleofášová (někdy se střídá s Marií Jakubovou) – drží koště[15]
- Marie Salome – drží kadidelnici nebo kadidlo[16]
- Marie Magdaléna – drží alabastrový kalich nebo nádobu.[17]
Panna Maria do této skupiny nepatří, protože její titul Mater Dolorosa je vyhrazen jedinečnému privilegiu v procesí.
Běžná zbožná praxe někdy střídá Marii Salome s Jakubem, a to kvůli rozšířenému přesvědčení, že Salome, v této době starší osoba, by neměla energii dojít ke Kristovu hrobu ráno v den vzkříšení, ačkoli byla přítomna ukřižování.
Tři dcery svaté Anny
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/92/Wolf_Traut_001.jpg/220px-Wolf_Traut_001.jpg)
Podle legendy, kterou v polovině 9. století předložil Haimo z Auxerre,[18] ale kterou Tridentský koncil odmítl,[19] měla svatá Anna s různými manžely tři dcery, které všechny nesly jméno Marie a které jsou označovány jako Tři Marie:
- Marie (Ježíšova matka)
- Marie Kleofášova
- Salome, v této tradici nazývaná Marie Salome (stejně jako v tradici tří Marií u hrobu)
Žádná z těchto tří Marií není podle hypotézy Marií Magdalénou.[20]
Toto vyprávění bylo zahrnuto do Zlaté legendy Jacoba de Voragine, sepsané kolem roku 1260.[21]
O tom napsal Jean de Venette kolem roku 1357 dlouhou veršovanou báseň ve francouzštině. Báseň se dochovala v rukopise z poloviny 15. století na pergamenu, který obsahuje 232 stran psaných ve sloupcích. Nadpisy jsou vyvedeny červeně a iluminovány zlatě. Zdobí ji sedm miniatur v monochromní šedé barvě.[22][23]
Po několik staletí byla v náboženském umění v Německu a v Nizozemsku často zobrazována svatá Anna se svými manžely, dcerami, zetěmi a vnuky jako skupina známá jako svaté příbuzenstvo.
Další interpretace
Kniha The Three Marys (Tři Marie) od Alexandra Moodyho Stuarta, poprvé vydaná v roce 1862 a znovu vydaná společností Banner of Truth Trust, Edinburgh, 1984, je studií o Marii z Magdaly, Marii z Betánie a Marii z Nazareta.
Ve španělsky mluvících zemích se asterismus Orionova pásu nazývá Las Tres Marías (Tři Marie). V jiných západních zemích se mu někdy říká „Tři králové“, což je odkaz na Matoušovo evangelium, kde jsou mudrci zobrazováni jako králové a jako tři, kteří nesou dary pro malého Ježíše.[24]
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku The Three Marys na anglické Wikipedii.
- ↑ BAUCKHAM, Richard. The Testimony of the Beloved Disciple. [s.l.]: Baker Academic, 2007. Dostupné online. ISBN 978-0-80103485-5. S. 175. (anglicky)
- ↑ EHRMAN, Bart D. Peter, Paul, and Mary Magdalene. [s.l.]: Osford University Press, 2006. Dostupné online. ISBN 978-0-19974113-7. S. 188. (anglicky)
- ↑ Catholic Bible Dictionary. Příprava vydání Scott Hahn. [s.l.]: Random House, 2009. Dostupné online. ISBN 978-0-38553008-8. S. 583–584. (anglicky)
- ↑ Caoineadh na dTrí Muire (Nářek tří Marií) [online]. oup.com [cit. 2024-05-10]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Jan 19, 25 (Kral, ČEP)
- ↑ Martyrologium Romanum. [s.l.]: Vatican Press, 2001. ISBN 978-88-209-7210-3.
- ↑ LORENZO Monaco; Italian painter, Florentine school (b. ca. 1370, Siena (?), d. ca. 1425, Firenze) [online]. Web Gallery of Art [cit. 2024-05-11]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ JENSEN, Robin Margaret. Understanding Early Christian Art. Routledge: [s.n.], 2000. Dostupné online. ISBN 978-0-41520454-5. S. 162. (anglicky) [nedostupný zdroj]
- ↑ LOSSKY, Vladimir. The Meaning of Icons. [s.l.]: [s.n.], 1982. ISBN 978-0-913836-99-6. S. 185. (anglicky)
- ↑ HENNIG, Kaye D. King Arthur: Lord of the Grail. [s.l.]: DesignMagic Publishing LLC, 2008. Dostupné online. ISBN 978-0-98007580-9. S. 149. (anglicky)
- ↑ PINCKNEY STETKEVYCH, Suzanne. Reorientations. [s.l.]: Indiana University Press, 1994. Dostupné online. ISBN 978-0-25335493-8. S. 97. (anglicky)
- ↑ BOYCE, James John. The Medieval Carmelite Office Tradition. Acta Musicologica. 1990, roč. 62, čís. (2/3). International Musicological Society: 133. JSTOR 932630. DOI 10.2307/932630. (anglicky)
- ↑ YANDLE, Jim. Panata by Ramos Parallels Those Final Days of Jesus [online]. Ocala Star Banner, 1980-04-06 [cit. 2024-05-11]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ PADAYHAG, Michelle Joy L.; SILVA, Victor Anthony V. Yolanda survivors fulfill 'panata' [online]. Cebu Daily News, 2014-01-20 [cit. 2024-05-11]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Santa Maria Jacobe [online]. 2012-04-06 [cit. 2024-05-12]. Dostupné online.
- ↑ Santa Maria Salome – Banga, Aklan [online]. 2009-04-11 [cit. 2024-05-12]. Dostupné online.
- ↑ Sta. Maria Magdalena – Viernes Santo Procession 2011 [online]. 2011-07-06 [cit. 2024-05-12]. Dostupné online.
- ↑ GEARY, Patrick J. Women at the Beginning. [s.l.]: Princeton University Press, 2006. Dostupné online. ISBN 9780691124094. S. 72. (anglicky)
- ↑ LANZI, Fernando; LANZI, Gioia. Saints and Their Symbols. [s.l.]: Liturgical Press, 2004. Dostupné online. ISBN 9780814629703. S. 37. (anglicky)
- ↑ ZUFFI, Stefano. Gospel Figures in Art. [s.l.]: Getty Publication, 2003. ISBN 9780892367276. S. 350. (anglicky)
- ↑ The Children and Grandchildren of Saint Anne [online]. ug.edu, rev. 2012-10-08 [cit. 2024-05-12]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2012-10-08. (anglicky)
- ↑ "Le manuscrit médiéval" ~ The Medieval Manuscript. [s.l.]: [s.n.], 2011-11. S. 1. (francouzsky)
- ↑ The Chronicle of Jean de Venette. Příprava vydání Richard A. Newhall (ed.); překlad Jean Birdsall. N.Y.: Columbia University Press, 1953. Kapitola Introduction. (anglicky)
- ↑ Mt 2, 1–11 (Kral, ČEP)
Související články
- Matres
- Myrofora
- Novozákonní osoby jménem Marie
- Svatá Sára
- Trojná bohyně
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Tři Marie na Wikimedia Commons