Václav Marhoul
Václav Marhoul | |
---|---|
![]() Václav Marhoul (2019) | |
Narození | 30. ledna 1960 (64 let) Praha |
Alma mater | Akademie múzických umění v Praze |
Povolání | herec, režisér, filmový producent, filmový režisér, manažer, voják a scenárista |
Choť | Silvie Marhoulová[1] |
Herec (Pražská pětka, Sklep) Manažer skupiny Tvrdohlaví v 90. letech Ředitel filmových ateliérů Barrandov | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Václav Marhoul (* 30. ledna 1960 Praha) je český scenárista, režisér, herec (člen Divadla Sklep a divadelního uskupení Pražská pětka), producent, podnikatel, kulturní organizátor a manažer. Jakožto manažer působil coby generální ředitel Filmového studia Barrandov, dále jako manažer uměleckého sdružení Tvrdohlaví, kde také provozoval stejnojmennou prodejní galerii.
Po absolutoriu pražské FAMU v roce 1984 začínal nejprve jakožto asistent produkce a později i jako zástupce vedoucího produkce ve Filmovém studiu Barrandov. Počátkem 90. let se po Sametové revoluci stal na sedm let jeho generálním ředitelem.
Je znám také coby aktivní organizátor kulturního dění např. ze svého působení v umělecké skupině Tvrdohlaví, spoluúčasti na vojenských přehlídkách společnosti Bahna Strašice, přípravě oslav konce 2. světové války v Praze a v Plzni, jakož i kulturního programu v rámci pražského summitu států NATO.
Coby herec vystupoval nejprve v uměleckém sdružení Pražská pětka a v pořadech Divadla Sklep. Je také členem dozorčí rady České filmové a televizní akademie.[2] Marhoul má hodnost majora v záloze.[3]
V září 2019 měl v kinech premiéru jeho zatím nejúspěšnější film, Nabarvené ptáče, jehož produkce vyšla na 174 mil. korun.
V roce 2020 byl knižně publikován režisérův pracovní deník pod názvem Deník tvrdohlavého režiséra,[4] který si vedl při realizaci filmu Tobruk, podle vlastních slov zejména pro své děti[5].
Scénář a režie
- 2003 Mazaný Filip
- 2008 Tobruk
- 2019 Nabarvené ptáče
V květnu 2010 oznámil Marhoul, že získal práva na zfilmování románu Nabarvené ptáče amerického spisovatele polského původu Jerzyho Kosińského.[6] V roce 2013 obdržel na filmovém festivalu v Cannes za jeho adaptaci zvláštní uznání poroty Ceny Krzysztofa Kieslowského pro nejlepší scénář.[7] Film měl premiéru v roce 2019.
Reference
- ↑ Magazín DNES. 25. října 2012. Dostupné online.
- ↑ Členové České filmové a televizní akademie [online]. Praha: Česká filmová a televizní akademie [cit. 2011-03-08]. Dostupné online.
- ↑ https://www.irozhlas.cz/zpravy-domov/valka-na-ukrajine-povinna-vojenska-sluzba-marhoul-metnar_2203212243_cen
- ↑ MARHOUL, Václav. Deník tvrdohlavého režiséra. 1. vyd. Praha: BizBooks, 2021. 400 s. ISBN 978-80-265-0954-7.
- ↑ MOTHEJZÍKOVÁ, Radka. Denní obrazy Václava Marhoula. Kultura21 [online]. 2021-05-05. Dostupné online.
- ↑ Václav Marhoul chystá filmovou verzi bestselleru Nabarvené ptáče [online]. ČTK, 2010-5-27, rev. 2010-5-27 [cit. 2010-05-28]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-03-06.
- ↑ Václav Marhoul si veze z Cannes za svůj scénář zvláštní uznání poroty
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Václav Marhoul na Wikimedia Commons
Osoba Václav Marhoul ve Wikicitátech
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Václav Marhoul
- Václav Marhoul na Kinoboxu
- Václav Marhoul v Česko-Slovenské filmové databázi
- Stránky Divadla Sklep
- Václav Marhoul v Českých Budějovicích při premiéře filmu Tobruk
- Stránky radiožurnálu
- Václav Marhoul v Internet Movie Database (anglicky)
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |
Český lev za nejlepší režii | |
---|---|
Jan Hřebejk (1993) • Milan Šteindler (1994) • Martin Šulík (1995) • Jan Svěrák (1996) • Petr Zelenka (1997) • Vladimír Michálek (1998) • Saša Gedeon (1999) • Jan Hřebejk (2000) • Jan Svěrák (2001) • Petr Zelenka (2002) • Vladimír Morávek (2003) • Jan Hřebejk (2004) • Bohdan Sláma (2005) • Jiří Menzel (2006) • Jan Svěrák (2007) • Petr Zelenka (2008) • Marek Najbrt (2009) • Radim Špaček (2010) • Zdeněk Jiráský (2011) • David Ondříček (2012) • Agnieszka Holland (2013) • Petr Václav (2014) • Jan Prušinovský (2015) • Julius Ševčík (2016) • Bohdan Sláma (2017) • Olmo Omerzu (2018) • Václav Marhoul (2019) • Agnieszka Holland (2020) • David Ondříček (2021) • Petr Václav (2022) • Tomáš Pavlíček, Jan Vejnar (2023) |