Œ
Œœ Œœ | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
|
Œ (œ) on kirjain, ligatuuri, joka on muodostettu yhdistelemällä kirjaimet O ja E. Sitä käytettiin alun perin keskiaikaisessa latinassa eräissä kreikkalaisperäisissä lainasanoissa, joissa kirjaimet o ja e oli alun perin kirjoitettu erillisinä.
Nykyään kirjainta Œ käytetään muun muassa ranskassa eräissä tapauksissa /œ/-tai /ø/ -äänteen merkkinä. Nämä molemmat ovat suomen ö:n tapaisia vokaaleja, joista kuitenkin /œ/ on selvästi avoimempi. Ranskassa œ:n jäljessä on useimmiten kirjain u, mutta myös yhdistelmät œu tai eu lausutaan samoin kuin pelkkä œ. Kirjain œ esiintyy melko harvoissa sanoissa, joista eräitä tavallisimpia ovat œil (silmä), sœur (sisar), cœur (sydän), œuf (muna) ja bœuf (härkä). Eräissä lainasanoissa, varsinkin lääketieteellisissä termeissä, se esiintyy myös e-äänteen merkkinä kuten cœliaque (keliakia). Maantieteessä esimerkiksi maakunta Kambodžassa Kâmpóng Spœ.
Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa œ:tä käytetään suomen ö:n tapaisen, mutta avoimemman vokaalin merkkinä.
Wolmar Schildtin 1800-luvulla kehittämässä venykekirjoituksessa suomen ö-kirjainta vastasi ensiksi œ-kirjain, mutta myöhemmin sen tilalle tuli ø.
Merkistöt
Kirjaimia Œ ja œ ei ole ASCII-merkistössä, mutta Unicodessa niiden koodiarvot ovat U+0140 ja U+0156.
Henkilökohtaisilla tietokoneilla Œ saadaan aikaan pitämällä alt-näppäintä alhaalla ja painamalla numeronäppäimistön näppäimiä 0140, œ taas vastaavasti pitämällä alt-näppäin alhaalla ja painamalla numeronäppäimistön näppäimiä 0156.lähde?selvennä
Katso myös